Обереги є давніми, добрими символами нашого народу.
До оберегів належать вишиті
рушники, писанки, вишиванки, підкови, вінок, вербові гілки, маківки,
образи. З давних давен вважали , що вишиванка захищає від усілякого
лиха, наділяє людину цілющою силою рідної землі. Підкова приносить
щастя. Калина була символом краси, продовження роду. Рушник символізує
гостинність та доброзичливість. Дівочий вінок мав захищати дівчат від
лихого ока і недуг. Вважається, що освячені вербові гілочки
відвертають грозу, біду, оберігають від нещастя. Маківки є символом
достатку, захисту від усього лихого.
Сьогодні у кожній українській оселі є оберіг.
Джзінке джерело,мов дзеркальце
Я милуюся зорями і, не виходячи з хати, розповідаю про це
Соня, сидячи за партою, розповідає вірш.
Сонце, показавшись зранку, посунуло зимово за хмари.
Малювавши небо, ти не побачила, як вже темно за вікном.
Ідучи у яр по воду, дівчина заплаче
Жінка, срестивши руки на грудях, озирнулась назад.
Він ступив у човен і, взявши у руки весла, поплив.
Не знайшовши нічого, Сашко вирішив пійти додому.
Приїхавши в село, у першу чергу я пішов до друзів
Побачивши велику собаку, мій друг відскочив від неї
Н. - сімнадцять
Р. - сімнадцяти
Д. - сімнадцятьом
З. - сімнадцять
О. - сімнадцятьма
<span>М. - на сімнадцяти</span>
Це складнопідрядне речення з підрядними означальними.
[... ім., (якого ...), ... ім.], (який ...).
Як він казав - вставне речення, на його думку - вставне словосполучення.