Журналист, -а, м. Литературный работник, занимающийся журналистикой. II
<span>ж. </span>журналистка<span>, -и. II прил. </span>журналистский<span>, -ая, -ое.
</span>журналист<span> - литературный работник, занимающийся </span><span>журналистикой</span>
Добро і зло, вірність і зрада, поетичне покликання і сіра буденщина зіткнулись у драмі-казці Лесі Українки «Лісова пісня<span>», яка розповідає про красу людських почуттів і згубність духовного гноблення, про необхідність збереження гармонії між людиною і природою. </span>
<span>У ліс приходять люди, приносять свої клопоти. Голос Лукашевої сопілки пробуджує з зимового сну Мавку — «весна ніколи так ще не співала...» Дитина лісу і сільський хлопець закохуються. Перша дія — цвітіння їхнього кохання і одночасно це весняне буяння природи. На голос Лукашевої «веснянки відкликається зозуля, потім соловейко, розцвітає яріше дика рожа, біліє цвіт калини, навіть чорна безлиста тернина появляє ніжні квіти ». </span>
У другій дії — зміліло озеро, «очерет сухопнелестить скупим листом». Природа в'яне. Почорнів жар маку. З останніми квітами та зжатим стиглим житом полягло й кохання Лукаша до Мавки. Тут ми бачимо, що роздвоєна душа юнака вагається — між поезією і прозою буття, мрією й буденністю.
<span>На противагу Лукашеві, ніжна Мавка викликає у нас щире захоплення. «Я жива! Я буду вічно жити! Я в серці маю те, що не вмирає», — ці слова найстисліше і найяскравіше виражають головну суть образу Мавки. Вогонь її кохання сильніший за смерть. Він допоміг їй вирватись із мертвого царства Того, що в скалі сидить. Кохання Мавка сприймає, як «огнисте дерево». У ніч першої зустрічі з Лукашем на її чолі палає зоряний вінок, а коли коханий зрадив, «всі зорі погасли в вінку і в серці». В останньому монолозі героїні безсмертя асоціюється з ясним вогнем, вільними іскрами. І, як віра й надія, знову спалахують вогні в її зоряному вінку. </span>
Лукаш за зраду найчистіших своїх почуттів, за зраду любові тяжко покараний: Лісовик перетворив його на вовкулаку. Цей символічний епізод змушує нас задуматися про вічні моральні цінності: хто зрікся духовного життя, загасив у собі порив до прекрасного, той перестав бути людиною.
<span>Проза життя знищує прекрасну мрію Лукаша, буденщина засмоктує, наче поліське болото. Проте мрію вбити не можна. Про це голосно співає сопілка у фіналі. </span>
<span>Справді, людина завжди може знайти в собі сили з будь-якої прірви свого падіння піднятися на височінь людського духу — через страждання, через усвідомлення своєї недосконалості, через самопізнання і добротворення.</span>
<span>1. Жизнь во дворце.
2 .Козни мачехи -царицы.
3 .У семи богатырей.
4.Отравленное яблоко.
<span>5. Поиски и находки королевича</span></span>
Жил был мальчик, он был очень послушным и хорошим.Его все любили.Когда ему исполнилось 8 лет,его отдали в школу. Первый раз он пошел в школу 1 сентября, он пришел нарядный,красивый и он привлек к себе внимания учителей.Воторой раз он пришел 2 сентября там начелись уже уроки,он внимательно слушал учителей и ему все нравилось. Он нашел за эти два дня много друзей, познал что такое школа.Что ХОРОШО И ЧТО плохо. Ему задали домашнее задание, он все тянул время и не хотел их делать.Пришли с работу родители и спросили сделал ли он домашние задание,он ответил нет.Тогда мама спросила: что он делала весь день,после школы.Он ответил что ничего.После чего мама провела с ним беседу и он понял,что он обязан выполнять домашнее задание обязатеельно. Вечером он с мамой все решил, и наследуший день веселый пошел опять в школу. Он активно отвечал на уроках и олучил по все предметам отлично.И вечером обрадовал маму своими оценками!
О животных тема
Идея Как наблюдательность и находчивость зоотехника помогла спасти животное