Твір «Літній вечір»
Після виснажливої полуденної спеки, сонце, нарешті, хилиться до обрію, пом’якшуючи свій яскраве світло і подовжуючи тіні. Легкий вітер ворушить зелене листя, з усіх боків перегукуються птахи. Літній вечір теплий і затишний. У чистому небі ні хмаринки. У траві без угаву тріщать коники, пурхають від квітки до квітки метелики.
Стомлені спекою літнього дня знову підбадьорювати рослини, відчувши дихання наближається вечірньої прохолоди. І людям теж дихається легше.
Опускаючись все нижче, сонце стає помаранчевим, а над лінією горизонту небо набуває ніжно-рожевий відтінок. Захід – справжня окраса літнього вечора. Довго, неквапливо сонце проробляє свій шлях туди, де ховається від людських очей на ніч. Захід дарує спостерігачеві цілу гаму емоцій, таких же різноманітних і яскравих, як і кольори, в який забарвлюється світ. Не тільки небо розцвічується достатком тонів – від ніжно-блакитного до палаючого червоного. Верхівки дерев, дахи і шибки будинків також покриваються блискучою позолотою призахідного сонця.
Чим ближче сонце до своєї колиски, тим прохолодніше повітря і тихіше навколо. Звуки стають голосніше, голоси чути далі. Яскравіше відчуваються запахи. Затихає вітер і змовкають птиці, готуючись до сну. Лише невблаганні цвіркуни хором продовжують свій концерт. Вони співатимуть до глибокої ночі, яка непомітно змінює прекрасний літній вечір
Кратко излагая содержание рассказа, учащиеся выделяют следующее: забывание приказчиком фамилии бывшего акцизного; решение генерала обратиться к человеку, который «заговаривает» боль по телеграфу; приглашение приказчика к генералу по поводу фамилии акцизного; мучительные усилия приказчика, вспоминающего забытую фамилию, установление фамилии; неожиданная реакция генерала.
Таким образом, источником смешного в сюжете является как сама исходная ситуация (генерал соглашается «заговорить» зубы по телеграфу) , так и развитие этой ситуации и разрешение ее, и неожиданности, связанные с этим. Особенно неожиданным является финал, когда герой вспоминает, наконец, фамилию совсем не «лошадиную».
Не дай бог с дураком связаться! у сильного всегда бессильный виноват!
Ответ "а "<span>в деревню , где предполагал посвятитьсебя хозяйственной деятельности</span>
Пхохо, да это вообще легко)
1) Лес
2) Как бы вьюга, снег, метель
3) Звоны копыт, звук снежной вьюги