Коза́ки (давньорус. <span><em>козакъ</em></span>[1], пол. <em><span>kozak</span></em>, рос. <em><span>казак</span></em>) — вільні озброєні люди, представники військового стану,воїни-найманці[2]. Члени самоврядних чоловічих військових громад, що з 15 століття існували на теренах українського«Дикого поля», в районі середніх течій Дніпра та Дону, на межі християнського і мусульманського світів. Основним заняттям козаків була війна: розбій і патрулювання торгових шляхів, піратство в Криму та Чорному морі, захист українських земель від татарських «полювань на рабів», участь у військових кампаніях сусідніх володарів та захист кордонів сусідніх держав.
У 17 столітті козаки були організовані у дві воєнні державні формації — Військо Запорозьке та Донське військо, які на початку 18 століття були інкорпоровані до складу російської монархії. Остання поступово ліквідувала козацькі автономії шляхом залучення козацької верхівки до дворянського стану, нищенням козацьких самостійницьких осередків,зросійщенням козацтва. На середину 19 століття в Росії існувало 11 козацьких військ, що були розташовані у прикордонних зонах Кавказу та Сибіру. Під час громадянської війни в Росії, що спалахнула після більшовицького перевороту 1917 року, в акваторії Чорного моря виникло три козацькі державні утворення: Українська держава, Кубанська народна республіка таДонська республіка. Після створення СРСР комуністична влада фізично винищила козацький стан у ході репресій іголодомору. Залишки козаків воювали проти радянської влади на боці Німеччини під час Другої світової війни[3].
З 1991 року, після розвалу СРСР, ряд громадських організацій України, Білорусі, Росії та Казахстану намагаються відроджувати козацькі традиції. В державній символіці України активно використовуються козацькі атрибути та діячі козацької історії.
Мне кажется никакое событие не было вершиной успеха николая,внешняя и внутренняя политека,у него была ужасная...войну крымскую мы проиграли,не было флота,армии,точней было,но очень слабая.
Вот несколько причин восточной политики.
В период царствования Николая I внешнеполитические усилия направлялись на решение двух основных задач – охрана Европы от революционной опасности и прогресс в восточном вопросе.
Первая задача Николаю I безусловно удалась, хотя, спасая монархические режимы в Европе, он не редко действовал во вред интересам России. Например, развал Австрийской империи в результате победы венгерской революции был бы безусловно выгоден России. Возможно, Николай I опасался, что революция перекинется и в Россию. Николаю импонировала роль международного жандарма в Европе, которую взяла на себя Россия в связи с образованием "Священного союза".
Вторым и главным направлением внешней политики России в 20-50-х годах было решение восточного вопроса. Его возникновение связано с ослаблением Турции и соперничеством европейских держав за преобладание на Ближнем Востоке и Балканах. Не желая этого, Николай I активизировал русскую политику в восточном вопросе, в том числе оказал грекам военную помощь. В последующие годы англо-русское соперничество распространилось на Кавказ и Среднюю Азию.
1475г.Османская империя существовала в эти годы.
г. Тверь.
Главными соперниками Москвы в начале 14 века были тверские князья.(по-моему так)
<span>Після смерті Карла 6
(1380-1422) у Франції певний час короля не було.Символом французького опуру
стало ім'я його сина, дофіна Карла,котрий втік із Парижана південь країни.Та
раптом до Карла в 1429р. з'явилися 17 -річна дівчина з містечка Домремі на ім'я
ЖАННА Д'Арк.Її прозвали Орлеанською Дівою за те що вона успішно зняло облогу з
міста Орлеану.Також вона здійснила похід на Реймс, чим ще раз поглибила віру
народу у Богу.Та коли доля відвернулася їй та її спалили за овинуваченням у
змові з д'яволом. У пам'яті французів вона залишилась героїнею...Надіюсь тобі підійде...=)</span>