Світову славу Сервантесу приніс його роман «Вигадливий ідальго Дон Кіхот Ламанчський» (перша частина -1605 p., друга-1615 p.). «Дон Кіхот» є природним завершенням прозових жанрів іспанської літератури попереднього часу. Використавши їхні традиції, Сервантес створив новий тип жанру, від якого починається розвиток реалістичного роману в світовій літературі.
Письменник задумав «Дон Кіхота» як пародію на рицарські романи, маючи на меті висміяти захоплення ними в Іспанії. У авторській передмові до першої частини твору визначається, що завдання роману - підірвати авторитет поширених у народі рицарських книг. Відповідно до задуму в «Дон Кіхоті» розповідається історія бідного ідальго з Ламанчі, який збожеволів через надмірне захоплення рицарськими романами. Уявивши себе мандрівним рицарем, він у всьому наслідує героя рицарського роману і виїздить на подвиги на честь Прекрасної дами, для захисту усіх скривджених і пригнічених. Озброївшись іржавими уламками старого обладунку, Дон Кіхот виїхав на жалюгідній шкапі, якій дав звучне ім'я - Росінант, за зброєносця узяв хитрого селянина Санчо Пансу, а дамою свого серця обрав селянку Альдонсу Лоренсо, уявивши її принцесою Дульсінеєю Тобоською.
Современная проза: «Открытое небо»
Социальная и религиозная антиутопия или магический реализм? Просто книга. Читать!Социальная и религиозная антиутопия или магический реализм? Просто книга. Читать!
Молча, в интернете или ответ выше
О том, чтобы оставаться человеком при любых обстоятельствах
<span>говорит и Б. Житков и Д. Лондон. </span>
<span>Оба рассказывают о том как ведут себя люди в трагической ситуации. </span>
<span>Экстремальная ситуация диктует иногда свои условия. </span>
<span>Скупыми словами, почти без эмоций и метафор, описывает Джек Лондон </span>
<span>путь одинокого человека через всю Аляску, преданного другом и </span>
<span>сопровождаемого голодным больным волком. </span>
<span>Это рассказ о воли к жизни, заменившей человеку все остальные чувства. </span>
<span>Когда разум уже отказывался служить ему, а тело повиноваться, только </span>
<span>желание жить руководило его действиями, диктовало единственно верные </span>
<span>решения, и, в конце концов, спасло! </span>
<span>Неистребимое, неугасающее желание жить-вот что двигало героем, дало </span>
<span>ему силы доползти до берега. </span>
<span>У Б. Житкова рассказ о команде на пароходе, в трюме которого горит </span>
<span>бертолетова соль. Описание в "Механике Салерно" посвящено не столько </span>
<span>пожару – таких описаний в мировой литературе очень много, сколько </span>
<span>анализу подвига команды, которая сохраняет пассажиров от гибели и </span>
<span>страха. Человек всегда в ответе за свои действия и свои поступки. </span>
<span>В любых ситуациях, при любых обстоятельствах, даже самых необычных, экстремальных, нужно оставаться человеком, то есть жить в согласии с </span>
<span>совестью. </span>
<span>Оба произведения заставляют задуматься о дружбе и предательстве, о </span>
<span>настоящих и мнимых жизненных ценностях, об огромном желании жить.</span>