Уже многие тут спрашивали такой же вопрос и ответ вседа один: Слушайте аудиокнигу(вбиваете этот стих в поисковик и пишете"аудиокнига"). Можно совмещать с другими делами и быстро учиться
<span><span>1.
</span>Данный рассказ
писателя – это неожиданность. Он рассказы имеют непредсказуемую концовку.
Рассказ позволяет задуматься о цене человеческой жизни и о последствиях тех действий,
которые связаны с нарушение принципов добра и справедливости.</span><span><span>2.
</span>Мальчик был
украден с целью получения выкупа, в то время как на деле принес лишь убытки и
моральный ущерб разбойникам.</span><span><span>3.
</span>Он рыжий, С веснушками по всему лицу. Когда
читаешь рассказ, то представляешь себе не очень высокого худенького мальчика. У
него вытянутое лицо и яркие глаза. Джонни очень подвижный. Когда его украли, он
не расстроился, а сразу решил играть в игру. Он так себя и называл – Вождь
Краснокожих. Он не сидел на месте.</span><span><span>4.
</span>Смело именуя себя
вождем краснокожих, потому что он хотел проучить их, и в этом есть смысл, не
всегда стоит ценить слабое существо источником дохода.</span><span><span>5. </span>О. Генри высмеивает простоту взрослых - их
неуклюжесть и слабость, по сравнению с маленьким мальчиком.</span><span>Рассказ не оставит
равнодушными ни взрослых, ни детей - и те и другие будут пока покатываться со
смеху и я не исключение.</span>
<span>В романе описываются приключения пассажиров китобойной шхуны-брига «Пилигрим» , весь экипаж (5 матросов и капитан) которого погиб в результате схватки с китом. Командование принимает пятнадцатилетний юнга. Управлять кораблем ему помогают пятеро людей (негров) , накануне спасенных с терпящего бедствия судна. Кок Негоро, оказавшийся агентом работорговцев, обманом меняет курс корабля и вместо Южной Америки «Пилигрим» приплывает в Африку. </span>
Байрон
увійшов у світову літературу яскравим новатором, вільним, сильним поетом. У
першому періоді творчості Байрона ще немає оригінальності. Він наслідує Бернсу.
Вірш «Хочу дитиною бути я вільною» написано в наслідування цьому шотландському
поетові. Ліричний герой бажає порвати зі світом, титулом, товаришами і з усім
родом людським, так як не може жити серед рабів. Він хоче злитися з природою,
де все «гармонійне і немає брехні».
Сильний вплив на Байрона надали поети епохи Класицизму і
Просвітництва. Романтизм поета позначається не в запереченні класицизму, а у
відтворенні його. Йому близька форма класичних віршів, наприклад, «На смерть
майстра Фокса». У тематичному відношенні перші вірші Байрона – про рідний дім,
школу, університет, любов, а також переклади творів давніх авторів.
Другий період позначається у Байрона самим значним твором –
«Паломництво Чальда Гарольда». У сучасників він мав фантастичний успіх. Цей
твір відповідає заповітним сподіванням сучасників, в ньому порушені найболючіші
питання часу. У поемі відбилися настрої розчарування, які широко поширюються в
Європі після краху волелюбних ідеалів французької революції. Загальною темою
поеми є трагедія післяреволюційної Європи, чий визвольний порив завершився
пануванням тиранії.
В основу твору ліг розрізнений щоденник записів Байрона в
подорожі. Але є єдиний стрижень, сполучна ланка – образ головного героя.
Художник перебував ніби на зламі двох епох, його погляди суперечливі. Байрон
більше сучасників зберігає спадкоємність з естетикою класицистів, освічених
ідеями 18 століття. Вона виражається насамперед у тому, що поет був
прихильником мистецтва розумного, ясного, насиченого думкою і надав прямий
моральний вплив на читача. У цьому сенсі Байрон був ворожий романтичній
концепції мистецтва.
<span>
У «Паломництві Чальда Гарольда» Байрон наслідував класичним канонам. Автор
уважний до відтворення високих, героїчних сторін дійсності, осмислення в
класичному світлі минулого і сьогодення. Поема відрізняється піднесеністю
поетичного словника і образної системи. Тоді чому ця поема – шедевр романтичної
літератури? Тому, що сучасники Байрона зіткнулися з новим, незвичним явищем. Їх
вразив вигляд головного героя, якого не знала класична література. Він не був
схожий на героя класицизму. Слабкий, грішний, у всьому зневірений, Чальд
Гарольд відправився в далеку дорогу, слухняний лише покликам серця. У нього
немає задумів і завдань. Але мандрівник стає свідком гноблення, боротьби.</span>
Завдяки прийому подорожі ми бачимо страждання Іспанії,
громадянську війну в Албанії, Греції. Все це описується в романтичній
живописній манері, з великою кількістю літературних відступів, вносить в поему
пристрасно-ліричний тон, шаленість у вираженні емоцій.
Байрон завжди вимагав правдивості в зображенні явищ . До кінця
свого життя він був справжнім патріотом Англії. Всією своєю творчістю він
доводив необхідність боротьби з насильством і злом. Поет завжди виступав за
свободу вибору, дій кожної людини. Ніхто так, як він, не показував характер
людини в її глибоких суперечностях.
<span>
У своїй творчості Байрон торкався психологічних та суспільних питань. Поет став
для своїх читачів зразком чесності і незалежності. І зараз Байрон продовжує
залишатися для нас мудрим наставником.</span>