Смешно то , что чиновник до такой степени боялся генерала, что после случайного чиха извенялся много раз тем самым надоедая ему. Другой бы на его месте извенился и забыл, а он настолько боялся что ему попадет , что чуть ли не на коленях у него ползал. Генерал прекрасно понимал, что чихают все и это естественно и поэтому не заострил сильного на это внимания и спокойно продолжал наслождаться концертом. Чиновник так дорожил своей жизнью что умер от страха смерти это и есть смешно. Ну а грустно естественно смерть. Генерал не желал ему зла,чиновник сам себя убил своим же страхом(писала сама извени если это бред)
Толковый словарь Ожегова
То, что содержит идеи и чувства, эмоционально возвышающие человека; условия жизни, обстановка, содействующие эмоционально-возвышенному мироощущению. Р. творческих исканий. Р. трудных путей. Р. Севера. || прил. романтический, -ая, -ое.
Толковый словарь Ефремовой
<span>Тот, кто склонен к мечтательности, к идеализации людей и жизни. </span>
Слушаться, повиноваться
одолеть, победить
Если я напишу про новеллу " Останній дюйм" ,Вам подойдёт? Тоже про отца и сына?!
Новела "Останній дюйм" зохоплює нас не тільки збігом дивовижних обставин,скільки своїм внутрішнім драматизмом..Герой-пілот береться не за свою справу:він опускається на дно Червоного моря ,де з ризком життя проводить підводні зйомки морських хижаків для телебачення.Письменник намагається розкрити переживання Бена,коли він ,пораненний акулами ,збирає всі останні сили,щоб будь-якою ціною врятувати сина,а головне зламати глуху стінку відчуження,подолати отой "Останній дюйм",який відділяв його від власної дитини .Деві-десятирічний хлопчик ,який зрозумів ,що мати ним не ікавиться ,а батько стороння людина , "різка й небаготослівна".Хлопчик гостро відчував свою самостійність та самотність і непокоївся,що ж з ним станеться,якщо батько ніколи й невипливе з морської глибини .Після обіду Деві запитує батька про те,чи відомо комусь про їхнє місцезнаходження .І як завжди батько грубувато відповідає :"Ти не бійся,нічого з тобою не станеться!".Історія пораненого Бена змушує забути про свої невеселі думки і серйозно поставитися до того,що сталося.Обличчя Деві було "сповнене жаху",а від крові на руках він "зеленіє",голос його тремтить від сліз і хвилювання.Уперше Бен придивляється до сина і думає:"Він,здається хлопець розвинутий".Так ,цей хлопчина був чимось схожий на нього самого : за дитячими рисами приховується можливо,твердий і навіть невгамовний характер .Бен зрозумів,що відповідає за життя сина .Якщо він раптово загине ,Деві залишиться сам і його не скоро знайдуть у цій пустелі,а може взагалі незнайдуть.Описуючи епізод подолання хлопчиком останнього дюйма ,Олдрідж розкриває жах і збентеження,що охоплювали дитину.Обличчя Деві зосереджене,уважне.Він мусить виконати роботу дорослого чоловіка .Здається,він і сам подорослішав .У нього з`явилося почуття відповідальності за себе і за свого батька.Так,дійсно,в житті не раз настаюсь,або залишаються останні дюйми,та найголовніше,що у Бена тепер є ціле життя ,яке подарував йому син!.