Земля завжди була мірилом багатства та гідності селян. Якщо селянин мав свою землю, він вважався заможним і працьовитим, якщо ж не мав, був холопом, якого ніхто не поважав й усі знущалися.У повісті «Земля» О. Кобилянської зображена зла влада землі над людьми. В основу сюжету покладено факт із реального життя. Родина Федорчуків усе життя тяжко працювала на землі. Івоніка Федорчук колись не мав землі, але тяжко працюючи в наймитах, нарешті купив власну землю. Він її дуже любить, увесь час подумки розмовляє з нею. Івоніка та його дружина Марія всі сили витратили, працюючи на землі для того, щоб вона перейшла до синів, яких батьки прагнули бачити багатими і щасливими.Старший син Михайло був спокійний, працьовитий, любив землю. З нього мав вийти гарний господар. Але його забрали в рекрути, він залишив наречену Анну.Молодший син Сава був ледачий і байдужий до землі. Він покохав двоюрідну сестру Рахіру, ледачу й підступну. Допомагаючи батькам, Сава поступово зрозумів ціну землі. Рапіра підмовила його вбити брата, аби земля дісталася йому.Коли Михайло повернувся додому на місяць, батьки виказали йому особливу шану, і Сава розлютився. Він убив брата. І хоч суд його виправдав і він одружився з Рахірою, щастя він не мав. Батьківська земля йому не дісталася, тож він пішов у наймити.Коли Івоніка Федорчук дізнався, що Анна чекає дитину від Михайла, він розлютився, бо вважав це зазіханням на його землю. Анна збожеволіла, новонароджені близнюки померли. Але вона здолала все, одужала ,одружилася й народила сина.Тоді вже Івоніка зрозумів, що був рабом землі та зненавидів її. А до Анни поставився як до родички, відписав шматок землі її синові, щоб він ніколи не спокусився вбити когось за неї.При змалюванні села на початку повісті О.Кобилянська показує наближення біди. Увесь пейзаж пройнятий гнітючістю трагедії, назріванням драми. Земля в повісті виступає як жива істота. Вона щедра годувальниця, але й велика сила, що керує вчинками людей.<span>О.Кобилянська дуже правдиво змальовує селянство з його індивідуалізмом. У вуста Івоніки вона вкладає головну ідею твору: не людина володар землі, а навпаки. Саме через слабкість одних людей, їхню жадібність, ледарство, зводиться нанівець любов до землі та багаторічна праця інших. Саме через людські моральні вади трапляються вбивства через майно. Люди забувають, що найголовніше в житті – не багатство, а духовна чистота і працелюбність. </span>
Впервые стихотворения Есенина были опубликованы в 1914 году.<span>В Петрограде свои стихи Есенин читает новокрестьянским поэтам, сам увлекается этим направлением. После публикации первых сборников («Радуница»,1916 г.) поэт получил широкую известность.
В лирике Есенин мог психологически подойти к описанию пейзажей. Еще одной темой поэзии Есенина является крестьянская Русь, любовь к которой чувствуется во многих его произведениях.
Начиная с 1914 года Сергей Александрович печатается в детских изданиях, пишет стихи для детей (стихотворения «Сиротка»,1914г., «Побирушка»,1915г., повесть «Яр»,1916 г., «Сказка о пастушонке Пете…»,1925 г.)
</span>В 1918-1920 годах Есенин увлекается имажинизмом, выпускает сборники стихов: «Исповедь хулигана»(1921),«Трерядница»(1921), «Стихи скандалиста»(1923), «Москва кабацкая»(1924).Родился 21 сентября (3 октября) 1895 года в с. Константиново Рязанской губернии в семье крестьянина.
<span>Образование в биографии Есенина было получено в местном земском училище(1904-1909), затем до 1912 года — в классе церковно-приходской школы. В 1913 году поступил в городской народный университет Шанявского в Москве.
</span><span>
После знакомства с танцовщицей Айседорой Дункан в 1921 году, Есенин вскоре женится на ней. До этого жил с А.Р.Изрядновой (имел с ней сына Юрия), З.Н.Райх (сын Константин, дочь Татьяна), Н.Вольпиной (сын Александр). После свадьбы с Дункан путешествовал по Европе, США. Их брак оказался краток — в 1923 году пара распалась, и Есенин вернулся в Москву.
</span><span>
</span>В дальнейшем творчестве Есенина очень критично были описаны российские лидеры (1925, «Страна негодяев»). В этом же году в жизни Есенина выходит издание «Русь Советская».Осенью 1925 года поэт женится на внучке Л. Толстого – Софье Андреевне. Депрессия, алкогольная зависимость, давление властей послужило причиной того, что новая жена поместила Сергея в психоневрологическую больницу.<span>Затем в биографии Сергея Есенина произошел побег в Ленинград. А 28 декабря 1925 года наступила смерть Есенина, его тело нашли повешенным в гостинице «Англетер».</span>
А в пересказе разве помощь нужна? Или я не так поняла вопрос?
Сочинение или краткое содержание нужно?
Вот краткое содержание:С о д е р ж а н и е. Как мы ездили в зоосад. Как мы в зоосад приехали. Пеликан. Орел. Дикобраз. Как я катался на маленькой лошадке. Мишка. Зебра. Как мы завтракали. Я видел пионеров. Как мы опять в зоосад пошли. Слоны. Как слон купался. Как слон пьет. Какой мальчик Петя. Какие слоны умные. Про хищников. Про тигра и льва. Медведь. А мишка вовсе не косолапый. Большая обезьяна орангутанг. Макаки. Павлин - самый красивый. Папа телеграмму прислал. Девочка Люба. Как я Любе зверей показывал. А мы опять в зоосад поехали. Кенгуру. Самая большая птица. Как Люба крокодила боялась. Про белых мишек. Как мы мишек кормили. А мы опять Петю видели. Как Петя мне перо подарил. Как у меня перо отняли. Про утконоса. Какие у Любиного папы жуки и бабочки.