Осень... Такая прекрасная пора.... Словно матушка природа решила наградить нас этой замечательной порой...
Все деревья радуются приходу осени... Березки оделись в свои багряные шубки, ежи готовятся к осени. Собирают сухие листья, яблоки...
Также мы не забыли описать и солнышко... Круглое, как яблоко, а светит ярко, но не греет.. Лишь ветерок колышет листву деревьев.
Я очень люблю осень, и вы любите её!
Із давніх-давен уславилась земля українська піснями, які передавалися від покоління до покоління, від матері до дітей бережно, як найцінніші реліквії. Пісні розкривали духовний світ народу, його прагнення і сподівання, горе і радощі, давали сили в труді і боротьбі за визволення.
"Українська народна пісня, - писав М. Стельмах, - увібравши в себе і грозовий, і барвінковий ласкавий світ, історію і побут, болючі роздуми і найніжніші почуття, воістину геніально поєднала пристрасне й емоційне слово з незбагненним чаром, з незбагненними таємницями мелосу..."
Доля української пісні сумна і велична. Незважаючи на перешкоди і лихоліття, вона вистояла і продовжує чарувати красою нові покоління. Кожна пісня, мов іскра, викресана з душевних глибин, проникає в саме серце, бо, як сказав укладач збірки "Найкращі пісні України" Михайло Шевченко: "Вона має те велике, єдине, що не вмирає, що гукає, об'єднує, паморочить жагучим почуттям духовності - має дух!"
Народна пісня - це насамперед історія України та невмирущість душі народної, це світ життя і боротьби, надій і сподівань, які не покидають людину і в найтяжчі часи.
Минають століття, змінюються суспільні устрої, потрясають світ війни і голодомори, на зміну одним поколінням приходять інші зі своїми смаками й уподобаннями. А народна пісня залишається, даруючи свою красу та неповторність.
Грустный, печальный, унылый
Вотще - напрасно, тщетно, понапрасну, попусту, по-пустому.
докучный - надоедливый
затворник - монах
опалый - осунувшийся
пленительная привычка - завораживающая
Дом ставим. К лесу задом, к солнышку передом. Хвоинки тащим. Палочки. Чешуйки от шишек.
Крышу покрыть. Чтоб дождик не промочил.