Плохо,именно из-за неё маленькая невинная собачка утонула в реке.
Коли я влітку жила у бабусі, стався один цікавий випадок. У бабусі був красивий чорний кіт Мурчик. Він був дуже розумний, але мав незалежний характер. Він вільно гуляв по окрузі, наганяючи жах на сусідських котів та навіть їх господарів. Якщо його брали на руки, він відразу виривався і міг подряпати.
І ось одного разу Мурчик зник. Раніше він іноді пропадав на ніч, щонайбільше на добу. А тут не з'являвся вдома тиждень. Всі засмутилися, бабуся боялася, що з котом щось сталося. Вона ходила по вулицях, питала сусідів, але Мурчика ніхто не бачив.
І ось якось ми з бабусею проходимо повз одного будинку, а там сидить біля хвіртки чорний кіт, дуже схожий на Мурчика. Ми зупинилися, а він швидко підбіг та почав тертися нам об ноги. Це був Мурчик. А виявилося, що господарі цього будинку поїхали на кілька днів і випадково залишили кватирку відкритою. Мурчик вліз всередину, бо звідти пахло рибою. Сусіди сушили її в кухні на вікні. І Мурчик в їх відсутність ласував рибкою. А коли сусіди повернулися і помітили, швидко виліз і втік.
Нам з бабусею було дуже соромно за Мурчика, коли сусіди розповідали цей кумедний випадок. Але вони не розсердилися, бо самі забули закрити кватирку. Ми всі посміялися, але потім бачили, як Мурчик часто навідувався до них у двір і довго сидів, стежачи очима за кватиркою, на яку сусіди повісили захисну сітку.
<span>
</span>
Толстый искренне рад встрече,он слушает об успехах друга и рад за него,но изменение поведения Тонкого сначала вызывают недоумение,потом раздражение,а затем и отвращение у Толстого.
Всю дорогу домой ,Михаила не оставляло неприятное чувство
тошнотворной приторности,которое исходило от Порфирия.Как же меняются люди,как быстро они ставятся раболепными и услужливыми.В дружбе не может быть чинопочитания,что случилось со школьным другом,как он стал таким?
Грустные мысли не покидали Толстого,когда карета подъехала к его дому.Двери отворились , домочадцы и слуги выбежали навстречу Михаилу.На лицах радостное ожидание,приехал весельчак и душа дома,добрый хозяин.Не смотря на высокий чин и важность занимаемого поста,Михаил остался добрым и не высокомерным человеком.Вспомнив,как Тонкий сморщился,скрючился,сгорбился,
а потом хихикал как китаец и кланялся всем телом,а лицо его искривила широчайшая улыбка,Михаил решить отложить рассказ о встрече,до более подходящего момента.Михаилу не хотелось вспоминать,как при встрече он морщился,отворачивался,и как ему стало стыдно за поведение друга,а потом его стошнило,от кислотворной почтительности Порфирия.
Дописать предложения словами из текста <span>Эдуарда Шима "Чем пахнет весна" следует так:
</span><span> Ярко светит солнце - это весна только ещё улыбается.
Побежали ручьи - это весна только голос подаёт.
Расцвели подснежники - это пахнет настоящей <span>весной</span></span>