1. Жизнь цветка мака недолгая. Цветёт пару дней, а потом лепестки осыпаются. Поэтому по мнению героини рассказа тёти Оли мак нужно сеять не на клумбе, а на грядке. Но автор всё-таки посеял мак на клумбе, и когда цветок расцвёл, то украсил своим буйным и ярким цветением клумбу, притягивая взоры. Жизнь некоторых людей похожа на цветение мака. Об этом говорит тётя Оля: "Короткая у него жизнь. Зато без оглядки, в полную силу прожита. И у людей так бывает... " И примером её словам служит жизнь и судьба её сына, военного лётчика Алексея, который погиб в бою, спикировав на своём "ястребке" на фашистский бомбардировщик.
<span>2. Увидев, как синичка может погибнуть от голода в морозный зимний день, автор рассказа закрепил на открытой форточке линейку и насыпал на неё конопляных зёрен. Синичка сначала боязливо, а потом всё смелее начала клевать зёрнышки, пока не очутилась в комнате и даже поговорила-почирикала с писателем. Казалось бы, так мало - тридцать конопляных зёрен, а они спасли жизнь пичужке. Я думаю, что рассказ о том, что в трудную минуту нужно помогать тем, кто попал в затруднительное положение, даже если это маленькая птичка, ведь только тогда можно называться Человеком.</span>
Любознательный человек
В наше время любознательный человек это в каком-то роде редкость. Ведь это человек, который стремится узнать что-то новое, познать мир. Сейчас таких мало.
Некоторые считают, что любознательные, любопытные люди лезут туда куда не надо, но они стремятся познать новое, а это, согласитесь, не так уж плохо.
Если любознательный человек еще к тому же и упрямый, то такой может горы свернуть. Именно любознательность помогает людям делать великие открытия и изобретения. Потому что люди с такой чертой характера знают больше остальных.
Я считаю, любознательность полезное качество, и думаю, что у меня есть такая черта характера!
Глупость не всегда делает человека злым, но злоба всегда делает человека глупым Глупый тот, кто делает глупости. Глупыми не становятся, ими рождаются! Но а иногда людей глупыми делает окружающий мир.
Всі події , які відбуваються з людиною, багато в чому обумовлені тим місцем, де вони відбуваються. Сприйняття реальності людиною сильно відрізняється в залежності від місця, де людина знаходиться. У сучасному світі велика частина людей проживає далеко від красивої і надихаючої природи – в задушливому місті. Але не можна забувати, що природним місцем існування людини є зовсім не місто, а природа. Для свого щасливого існування людина повинна жити на природі, а не поза нею.
Прекрасний приклад всього вищесказаного був приведений автором прекрасного твору про пригоди маленького хлопчика Льоньки під назвою «Звук Павутинки» авторства Віктора Близнеця. Хлопчик жив з батьками в невеликому селі, де, на превеликий його жаль, не було ні єдиного його однолітка. Саме з цієї причини Льонька був повинен займатися всіма справами самостійно – дитина сама шукала собі заняття і розваги. Звичайно, для людини важлива компанія, але якщо проводити час на природі, можна знайти собі справу навіть за умови перебування на самоті. Так що хлопчикові вдалося впоратися з цією проблемою – він гуляв по двору, запускав кораблики і використовував всі ті переваги і привілеї, які дає йому рідна земля і природа в цілому.
Наша українська земля в широкому розумінні цього слова дуже красива. Кожен, хто коли-небудь спостерігав за природними явищами, а таких людей завжди була абсолютна більшість, розуміє, наскільки добре вони позначаються на людині, наскільки сильно вони допомагають їй справитися з проблемами і забути про всі можливі неприємності і негаразди. Хочеться вірити в те, що природа рідної землі буде збережена і стане по-справжньому безсмертною. З журбою можна спостерігати за тим, як недбало люди іноді ставляться до природи, але в той же час варто помітити, що останнім часом цим проблемам стали приділяти все більше уваги.
1. Освободил дорогу от разбойников.
2. Спас богатырей от погибели.
3. Богатство в пользу народа Киевского.
4. Слава и честь Илье Муромцу.