В думах переважно зображували події героїчного характеру, підносили ідею патріотизму, необхідності обороняти рідну землю. Отже, у думах оспівували різні подвиги, народно-визвольну боротьбу козаків проти чужоземних нападників, проти сваволі панів. Героями дум найчастіше виступали люди з народу, які захищають незалежність рідної країни. Серед них варто назвати Самійла Кішку, Івана Богуславця, козака Голоту та інших, слава про яких ніколи «не вмре, не поляже». Усі ці персонажі є виразниками волі народу, втіленням його мудрості й сили.
Отже, думою називають народну ліро-епічну пісню, у якій оспівано історичні або соціально-побутові події, яка має специфічну будову й виконується речитативом (читання співучим голосом під музичний супровід кобзи або бандури). Виникли думи в ХV —XVI ст.
До характерних особливостей історичних народних дум належать такі:
1.зображення важливих суспільних подій, видатних історичних осіб;
2.певне дотримання правдивості життєвих фактів;
3.докладність поетичної розповіді;висока поетичність мови;
4.невелика кількість основних дійових осіб (дві або три);
5.своєрідність побудови (зачин,основна частина, повтори,кінцівка);
6.віршована форма(нерівноскладовість рядків,довільна специфіка римування, монорими);
7.виконання речитативом під акомпанемент кобзи, бандури, ліри;
8.усне поширення й зберігання;
9.варіантність тексту;
10.великий обсяг (як для фольклорних творів). Українські думи відтворювали:
11.страждання невільників у турецькій неволі («Невільницький плач», «Маруся Богуславка», «Про втечу трьох братів з Азова, з турецької неволі»);
12.боротьбу українського народу за визволення з‑під гніту експлуататорів у XVII ст. («Іван Богун»…);
13.діяльність історичних героїв, які стали на чолі визвольної боротьби— Богдана Хмельницького і його сподвижників — Максима Кривоноса, Івана Богуна, Нечая Морозенка;
класові суперечності між козацькою старшиною та простим рядовим козацтвом, виступи проти «своїх» панів («Дума про козака Ганжу Андибера»);
проблеми моралі, людських взаємин («Бідна вдова і три сини», «Сестра і брат»…).
Дуже тісно народна дума пов'язана з жанром народної історичної пісні. Однак існують і певні відмінності. Наприклад, пісню співають, а думу виконують речитативом — повільним проказуванням, наближеним до співу. Дума, на відміну від пісні, має нерівноскладові рядки та здебільшого характеризується дієслівним римуванням. Думи не мають строфічної будови. Для надання думам образності вживають народнопоетичні засоби: постійні епітети, заперечні по-рівняння, персоніфікації, поетичні паралелізми, тавтологію, повтори, риторичні запитання, символи тощо.
Глава 5.
Как только прошли похороны Андрея Гавриловича Дубровского, в Кистеневке появились представители судебной комиссии, под руководством заседателя Шабашкина. Они собираются готовить бумаги, которые дадут право на имение Троекурову. Местные крестьяне отказываются выполнять волю суда.
Назревает бунт. Владимир уговаривает собравшихся разойтись, и разрешает приехавшим переночевать в доме своих родителей.
Глава 6.
Ночью дом загорается и все, кто находится внутри, погибают. Кузнец специально заделывает все выходы, но никто и не стремится оказать им помощь
Глава 7.
Начинается следствие. Кирила Петрович ведет активное разбирательство. Следователи выясняют, что дом пожег местный кузнец. Под подозрение попадает Владимир, но доказательств не нашли. В округе появляется шайка бандитов, которые грабят только богатых. Многие думают, что это сбежавшие крестьяне из имения Дубровского под руководством своего молодого барина.
Дік Сенд — сирота, виховувався в дитячому будинку. Навіть ім’я він одержав на честь жалісливого перехожого, котрий його знайшов, а прізвище йому дали на згадку про місце, де його знайшли. Хлопчик був розумним, у чотири роки вже вмів читати, писати і рахувати. У вісім років він пішов юнгою на корабель, де так добре себе зарекомендував, що капітан Хелл познайомив його з власником судна Велдоном, і той віддав хлопця до школи.
У п’ятнадцять років Дік ступив на палубу одного з кращих кораблів Велдона «Пілігрим» новачком-матросом. Він виявився дуже вправним моряком, розумним, тому коли капітан вирушив на полювання за китом, то доручив корабель саме Діку Сенду.
<span>Трапилося нещастя: капітан разом із моряками у шлюпці загинув. І Дік бере усю відповідальність за життя команди й пасажирів на себе. Йому довелося пережити і катастрофу судна, і жорстокий обман Негору, і страшну подорож по африканських джунглях та болотах. Але він мало думав про себе, уболіваючи за долю місіс Велдон, маленького Джека та інших своїх друзів. Кмітливість, витривалість, мужність і відповідальність, а також добрий друг допомогли Дікові врятувати себе й інших.</span>
<span>раз линяет и с каждой линькой становится крупнее</span>Насекомые раздельнополые, большинство из них с хорошо выраженным половым диморфизмом. Половые железы парные. Половые железы самок – яичники. Половая система самцов состоит из пары дольчатых семенников. Яйца богаты желтком и откладываются во внешнюю среду. После выхода из яйца развитие организма насекомого происходит с неполным или полным превращением (метаморфозом).<span>У насекомых с неполным превращением из яиц вылупляются личинки - </span>имаго, похожие по внешнему виду на взрослое насекомое, но отличающееся от него меньшими размерами и недоразвитыми крыльями и половой системой. С каждой линькой они становятся все больше похожими на взрослую форму. Напротив, у насекомых с полным превращением развитие идет с последовательной сменой форм, совершенно непохожих одна на другую. Из яйца вылупляется червеобразная личинка (у бабочки она называется гусеницей), которая ползает, много ест, несколько
Стихотворение открывается картиной природы.
Но совершенно новое качество придают ей самые первые слова, занимающие сильную позицию в тексте: «мой сад» . Это огромный символический образ. Он отсылает нас к саду жизни, который насаживает Бог, мыслимый как садовник. «Помят он, поломан и пуст» - это знаки психологических движений. Опустошение, усталость, разочарование.. . Но в душе еще горит желание счастья, любви, новизны, полноты жизни - «доцветает настурций огненный куст» . Но огонь - это тоже символ. Он может стать всепожирающим разрушителем, и в этом причина возникающих тяжелых предчувствий, ощущения обреченности, которая выразится в конце через невозможность улететь.
Таким образом, миры природы и человека у Майкова слиты, едины. Характеристика природы становится чертой человека.
И отсюда большое количество символов. Две хлопочущие ласточки - знак любви, «пять маленьких, быстрых головок» - детства, открытия жизни, семьи.
Отсюда сравнение: «...как дети, вели разговор...» .
Интересен ряд номинаций этих ласточек в стихотворении: «головки» , «говоруньи» , «летуньи» . Мы видим общую черту: они очень ласковы, любовны. Почему лирический герой Майкова любит ласточек? Я думаю, что не из восхищения перед красотами природы, а оттого, что они символизируют для него его весну, молодость, наивность, непосредственное любование жизнью.
Еще один символ - гнездо. Это знак упорядоченности существования, стабильности, постоянного ритма жизни, в который не может войти мечущийся, страдающий лирический герой.
Многозначность символов дает возможность существования разных интерпретаций стихотворения. В самом деле, что такое «ласточки» ?
А может быть, все произведение об уходе и приходе вдохновения, к которому стремится лирический герой («О, если бы крылья и мне!») ?
В любом случае человек и природа слиты : «О, если бы крылья и мне! »
Финал доказывает близость лирического героя и ласточки, облик которой тот хочет принять.
Можно рассмотреть и такие слова: «В нем ласточек речи не слышу» . У ласточек не пение, а «речь» , значит, она близка, понятна лирическому герою.
У Майкова: эпитет («огненный куст» - метафорический) ; метонимия (труд «весел»
и «ловок» , имеется, вероятно, в виду, что ласточки трудились «весело» и «ловко») ; синекдоха («пять маленьких, быстрых головок // Выглядывать стали с гнезда») ; сравнение («как дети») ,
<span>антропоморфизм («ласточек речь» , «вели разговор») .</span>