Образ майбутнього у творах зарубіжних письменників ХХ століття. ( Порівняльний аналіз творів різних авторів) Образ майбутнього особливо цікаво розкривали Рей Бредбері і Олдос Хакслі.Хакслі написав антиутопический, сатиричний роман «Про чудовий новий світ».При створенні моделі свого «чудового нового світу» О. Хакслі об'єднав найбільш негативні риси тоталітаризму і сучасного йому суспільства масового споживання. Підсумком всіх спроб детермінувати світ стає зменшення особистості до тих розмірів, які підвладні програмування. І кінцем шляху людства буде «чудовий новий світ», в якому всі людські бажання заздалегідь визначені. При цьому бажання, які суспільство може задовольнити – задовольняються, а нездійсненні знищуються завдяки генетиці ще до народження людини, у відповідних пробірках, з яких виводиться населення. В «чудовому новому світі» всі думки, вчинки людей повинні бути однаковими, і навіть найінтимніші бажання повинні бути у всіх ідентичними.Світ у романі – одна велика держава, всі люди в ньому рівні, але належать до різних каст. Ще не народившись, люди вже діляться на вищих і нижчих шляхом хімічного впливу на зародки. Кількість категорій – каст – велико – «альфа», «бета», «гамма» і так далі по алфавіту до «епсилон». Останні спеціально створюються розумово неповноцінними, щоб виконувати найбруднішу і неприємну роботу. Вищі касти свідомо відмовляються від спілкування з нижніми. Але представник кожної касти в будь-якому випадку «адаптується», проходячи через спеціальну конвеєрну стрічку. І лише Великі Контролери не проходять адаптацію, їх розуміння доступно все, що відомо звичайного «неадаптированному» людині, то є та сама «брехня во спасіння», на основі якої і побудований «чудовий новий світ».О. Хакслі каже, що темою його твору є не сам науковий прогрес, а те, як він впливає на особистість людини. «Про чудовий новий світ» відрізняє високий матеріальний добробут світу. Людина як особистість – це головний об'єкт досліджень О. Хакслі, а актуальність його роману пов'язана саме завдяки спрямованості на дослідження стану людської душі. У світі конвеєрного праці та механічної фізіології вільна людина – це небувале явище.Варто відзначити, що в романі в перебільшеною формі показано те, що можливо буде в майбутньому. Більш близьким до реальної дійсності можна вважати роман «451 градус за Фаренгейтом», написаний Реєм Бредбері.«451 градус за Фаренгейтом – температура, при якій загоряється і горить папір» - так починається повість.В ній розповідається про суспільстві, яке у більшості своїй не звикло мислити, аналізувати. Книги як джерело знань та розвитку розумових здібностей людини, заборонені. Люди навіть не намагаються знайти в них те багатство і новизну життя, яка закладена. Суспільство перетворилося в «купу попелу», сірого, бездушного. Під температурою 451 градус горять не тільки на аркуші паперу, книги, горять і життя людей, їх душі...«Спрощення світу» відбувається як внутрішньо, так і зовні. «Телевізійні стіни» — прототип сучасних плазмових панелей, які з'явилися на рубежі XX і XXI століття. Радіопередавачі типу «Черепашка» — аналог сучасних портативних плеєрів, перша модель якого з'явилася у 1979 році. В житті людей з повісті (Рей Бредбері представляв такими людей майбутнього) величезну роль відіграє телебачення.Телевізійні стіни замінюють їм сім'ю, роботу, природу. Через ці «стіни», які описує автор, люди майбутнього спілкуються один з одним. Можна вважати це з сучасним спілкуванням через skype і соціальні мережі. «Родичі» нагадують популярні сьогодні телепроекти.Справді, Рей Бредбері ніби передбачав майбутнє, пророчо дивився на час. У романі представлені різні моделі телевізорів — починаючи від величезних «телевізійних стін» і закінчуючи мініатюрними переносними екранами. У тексті згадується, що зображення передається на екран «у кольорі та об'ємі», тобто діє кольорове телебачення (його впровадження в США почалося в рік написання роману і завершилося 10-15 років, в 1960-е роки), що підтримує 3D-зображення.Сьогодні виникає питання, наскільки ці утопічні романи. Багато чого, що вважалося зовсім незбыточным на момент написання «451 градус за Фаренгейтом», сьогодні вже міцно увійшло в наше життя.Різниця між вибраними творами Хакслі і Бредбері в тому, що Хакслі не залишає надії на те, що суспільство стане на шлях виправлення, Бредбері ж навпаки, дає віру в те, що майбутнє буде щасливим.
Действие повести Н.В.Гоголя "Нос" разворачивается в Петербурге. Цирюльник (то есть парикмахер) утром находит в свежеиспеченном хлебе, которым завтракал, человеческий нос, и сразу же понимает, что от принадлежит коллжскому асессору Ковалеву. Чтобы избавиться от находки, цирюльник бросает его с Исакиевского моста в воду. А Ковалев, проснувшись утром, не нашел на своем лице носа. Майор Ковалев идет к частному приставу, чтобы объявить о своей пропаже. Вечером ему приносят нос, то тот на место не встаёт. Нос станет жить своей жизнью и прогуливаться по городу. Но позже нос все-таки вновь займет свое место на лице Ковалева.