Во первых, сходства:
В стихотворениях говорится о одиночестве. Более того, в них говорится о чуждости. Также и в первом и во втором задается вопрос: зачем? В первом он открытый, а во втором скрыт.
Во вторых, различия:
Путь листка когда-нибудь закончится, а туч нет. Стихи как бы дополняют друг друга: в одном нет того, что есть в другом, присутствует скрытность тем.
Я этот текст писала в 6 классе..
Дитинство… Які образи виникають перед очима, коли чуєш це слово? Радість, безтурботність, щирість, наївність… Дитинство – це нестримний потік фантазій. Я не можу збагнути, як діти в таких, здавалося б, простих і добре знайомих предметах можуть побачити якісь невідомі, фантастичні речі. Іноді діти можуть створити власний сві, інший вимір. Цей світ задаровує, допомагає вийти з буденного життя. Дитячий погляд на світ дуже відрізняється від дорослого. Згадаймо твір Антуана де Сент-Екзюпері «Маленький принц», у якому хлопчик, запитуючи у дорослих, що вони бачать на його малюнку, отримав у відповідь: «Капелюх». Хоча насправді то був «удав, який проковтнув слона» .
Іноді дитина може помітити такі речі, які дорослий не помітить чи то через поспіх, чи навіть через те, що побачене нею суперечить фактам дійсності. Тому діти дуже часто доходять до надзвичайних ідей, які вони втілюють та доводять їх правдивість, ставши дорослими. Шопенгауер казав: «Кожна дитина до деякої міри геній, і кожен геній до деякої міри дитина». Діти вчать дорослих не занурюватись у справу до кінця і залишатись вільною
Тож дуже важливо для людини, щоб хоч маленьку часточку дитинства вона зберігала в душі протягом усього життя.
В ее персонаже отобразились черты народной красавицы - здоровая веселая девушка, особенно выделявшаяся милыми украинскому сердцу живыми карими глазами и густыми темными волосами. В повести показана любовь украинцев(или народа вообще) к жизни, что проявлялась в их симпатии к выразительным чертам лица.
Для того, чтобы показать, что он живой человек, с чувствами и эмоциями.
И обречённость этой любви не делает
Базарова слюнтяем, не приводит к
депрессии и разочарованию, а мобилизует
его внутренние силы на работу, на научную
деятельность.
<span>Победа профессора Преображенского над существом с собачьим сердцем олицетворяет победу добра над злом. И звучит в финале оптимистично. Седой волшебник выполнил свою миссию, уничтожил Шарикова, сидел и напевал: «К берегам священным Нила».</span>