В римской школе обучались с 7 лет только мальчики, девочки воспитывались в семье
В исторической науке существует мнение, чтодревнегреческая цивилизация сложилась не одномоментно. Что было как бы двепопытки формирования цивилизации. Первый опыт цивилизации был связан скрито-минойской культурой или просто минойская культура. (Здесь нужно понять, что любая цивилизация она не формируется на пустом месте ей что-топредшествует) . В данном случае древнегреческой цивилизации предшествовалонесколько цивилизаций, таких как: ксклатская (возникла на упоминаемых вдревнегреческих мифах одноимённых островам) которая в свою очередьспособствовала возникновению новой, яркой цивилизации, так называемой минойскойцивилизации (на острове Крит, она получила своё название от имени царя Миносакоторый жил в городе Скноксе) .
Минойская цивилизация возникла на рубеже 3-2 тыс. летдо н. э. и она просуществовала около 500 лет. Эта цивилизация (минойская) былаоткрыта английским археологом Артуром Лева в районе города Кнос. Он обнаружилнеповторимые дворцовые сооружения, которые принадлежали царю Миносу. Исходя изнаходок А. Лева можно представить жизнь населения того времени на острове Крит. Минойская цивилизация во первых характеризуется рассветом земледельческойкультуры. Здесь была освоена вся пригодная для обработки земли территория. Также важнейшую роль играло скотоводство. Наблюдался прогресс времеслиничестве. Это было сильное централизованное государство, котороевозглавил царь Минос. Кроме того надо отметить тот факт что жители занималисьне только сель. хоз. работами но также и активным морским пиратством. ЦарьМинос считался владыкой моря. Также
<span>минойскую цивилизацию можно встретить подназванием дворцовая цивилизация из-за монументальных дворцов, строительствокоторых, по мнению ученых, было заимствовано у египтян. Но в 15 веке до н. э. остров Крит пережил страшную катастрофу. Существуют две версии относительногибели цивилизации. Согласно одной из них на одном из небольших островов, которые расположены где-то в 120 км. к северу от Крита произошло извержениевулкана с большим выбросом пепла и образовавшимся цунами. Существует и другая версиячто цивилизация погибла в результате нашествия агрессивные адериков которыепришли с материковой части на остров. До настоящего времени единой точки зренияна гибель минойской культуры не существует.</span>
Хрестові походи – це дуже велика тема і по ній написано не один десяток книг та іншої наукової літератури. У цій же статті ви дізнаєтеся про хрестові походи коротко – тільки самі ключові факти. І почати, мабуть, необхідно з визначення поняття.
Хрестові походи – ряд військово-релігійних походів монархій християнської Західної Європи проти ісламського Близького Сходу і язичницьких слов’ян (литовці). Їх хронологічні рамки: XI – XV ст.
Хрестові походи можна розглядати у вузькому і широкому сенсі. Під першим ми маємо на увазі походи з 1096 по 1291 рр. в Святу Землю з метою звільнення Єрусалиму від невірних. А в широкому сенсі сюди ще можна додати війну тевтонського ордена з язичницькими державами Прибалтики.
Причини хрестових походів у Святу Землю
Економічні проблеми Європи. Папа Урбан повідомив, що Європа вже не може прогодувати саму себе і всіх людей, що живуть тут. І саме тому він вважав за необхідне захопити багаті землі мусульман на Сході;
Релігійний фактор. Папа вважав неприйнятним той факт, що християнські святині (Гроб Господень) знаходяться в руках невірних – тобто, мусульман;
Світогляд людей того часу. Люди масово кинулися в хрестові походи перш за все тому, що за допомогою цього вони спокутують всі свої гріхи і потраплять після своєї смерті в Рай;
Жадібність католицької церкви. Папство бажало не тільки збагатити Європу ресурсами, але перш за все воно хотіло наповнити свої гаманці новою землею та іншими багатствами.
Причини походів в країни Прибалтики
Знищення язичників. Населення країн Прибалтики, особливо Литва – були язичницькими, чого не дозволяла католицька церква і їх необхідно було звернути в віру християнську або ж знищити невірних.
Також причинами можна вважати ту ж жадібність католицького папства і бажання отримати більше число послушників, більше земель, про що ми говорили вище.
Хід хрестових походів
На територію Близького Сходу хрестоносцями було здійснено вісім хрестових походів.
Перший хрестовий похід в Святу землю почався в 1096 і тривав до 1099 року зібрав кілька десятків тисяч хрестоносців. В ході першого походу, хрестоносцями були створені кілька християнських держав на Близькому Сході: Графство Едесса і Тріполі, Єрусалимське королівство, князівство Антіохія.
Другий хрестовий похід почався в 1147 і тривав до 1149 року. Цей хрестовий похід завершився для християн нічим. В час цього походу, хрестоносці «створили» собі самого сильного ворога християнства і захисника ісламу – Саладина. Після походу християни втратили Єрусалим.
Третій хрестовий похід: почався в 1189 році, кінець -1192 рік; відомий тим, що в ньому брав участь англійський монарх Річард Левове Серце. Йому вдалося захопити Акру, Кіпр, нанести кілька поразок Саладіну, але він так і не зміг повернути Єрусалим.
Четвертий хрестовий похід: почався в 1202 році і завершився в 1204. В ході походу був захоплений Константинополь. На території Візантії хрестоносці також заснували чотири держави: Князівство Ахейське, Латинську імперію, Герцогство Афінське і Королівство Фессалоніки.
П’ятий хрестовий похід стартував в 1217 році, а закінчився в 1221. Він закінчився повною поразкою для хрестоносців і ті були змушені покинути Єгипет, який вони так бажали захопити.
Шостий хрестовий похід: початок – 1228 рік, кінець – 1229 рік. Хрестоносцям вдалося повернути Єрусалим, але між ними почалися сильні розбрати через що багато християн стали залишати Святу Землю.
Сьомий хрестовий похід почався в 1248 році і закінчився повною поразкою для хрестоносців в 1254.
Восьмий хрестовий похід: початок – 1270 рік, кінець – 1272. Положення християн на Сході стали критичними, його погіршували внутрішні чвари, а також вторгнення монголів. В результаті хрестові походи закінчилися поразкою.
Наслідки хрестових походів на Схід
Після хрестових походів почався занепад феодального суспільства в Європі, тобто почався розпад феодальних підвалин;
Змінився світогляд європейців, які раніше вважали, що народи Сходу – варвари. Однак досвід показав, що вони володіли багатою, розвиненою культурою, риси якої вони перейняли і собі. Арабська культура почала активно поширюватися в Європі після походів;
Хрестові походи були серйозним ударом по економічному стану Європи, проте відкриття нових торгових шляхів поповнило казну;
Хрестові походи призвели до поступового і вже неминучого занепаду Візантійської імперії. Після того як її розграбували, вона вже не могла оговтатися від удару, через два століття її захопили мусульмани;
Італія стала головною торговою силою на Середземному морі, цьому також сприяло падіння Візантії;
Обидві сторони: християнський і мусульманський світ втратили багато, в тому числі людські втрати. Причому люди гинули не тільки від війни, але і від хвороб, в тому числі чуми.
1. 1487-1494. Итоги- к Руси отошли Верховские, Мезецкие и Вяземские княжества.
2. 1500-1503. Итоги- переход к Русскому государству около 1/3 территории Великого княжества Литовского.
3. 1507-1508. Итоги-<span> за Москвой остались области, занятые при Иване III.</span>
4. 1512-1522. Итоги- смоленские земли перешли к Московскому княжеству
5. 1534-1537. Итоги- <span>за Москвой остались Себеж и Заволочье.
</span>
Наполеон своими Кодексами хотел нажить себе поддержку в виде крестьян, а так как большей частью населения были именно крестьяне, он смог полностью утвердиться в качестве императора. Эти Кодексы в некоторой степени улучшали жизнь бедняков : например, один из Кодексов гласит, что крестьяне, как и богатые, имеют право на собственность, пусть и небольшую.