Теперь, тот кто летает в облаках, мечтает, не сконцентрированый челлвек
Рига- столица Латвии
Події відбуваються 1241 року. Боярин Тугар Вовк прибуває з дочкою Мирославою у Тухольщину в Карпатах, де князь Данило подарував йому землі. Максим, син місцевого старійшини Захара Беркута, та боярська дочка закохалися, — та Тугар Вовк категорично проти їхніх стосунків.
Боярин, намагаючись узурпувати владу, вступає у конфлікт з общиною тухольців, які звикли жити незалежно. Протистояння досягає апогею, коли Тугар Вовк під час ради вбиває Митька Вояку, котрий мав свідчити проти нього, — і громада проганяє вбивцю. Залишивши загін воїнів охороняти свій дім, боярин з Мирославою їде до монголів, на сторону яких переметнувся ще під час битви на Калці.
Згодом Тугар Вовк супроводжує десятитисячне монгольське військо під командуванням Бурунди-бегадира, яке вирушило на тухольський перевал. У зіткненні з передовими монгольськими загонами Максим Беркут попадає в полон. До тухольської общини прибуває підмога з сусідніх громад, а також Мирослава, яка переказує план Максима по перемозі та знищенню монголів.
Тухольці пускають загарбників у долину села, і перекривають вихід. Монголи безуспішно пробують прорватися. А невдовзі за порадою Захара Беркута перекрито потік, — і долина села, в якій знаходяться монголи, починає затоплюватись. Бурунда пропонує обміняти життя Максима на свободу, але йому відмовляють. Тоді він замахується, щоб вбити полоненого, але Тугар Вовк відрубує йому руку, рятуючи Максима.
Тугар Вовк, Бурунда та десятитисячне військо монголів мертве, а Максиму вдається врятуватись. Відчуваючи що помирає, Захар Беркут виголошує пророчі слова: громадську єдність, завдяки якій було здобуто перемогу, буде втрачено, — лихі часи настануть для народу, але з часом вона відродиться, і настануть щасливі часи її відновлення. У кінці твору автор риторично запитує, чи не настала та щаслива доба, про яку, помираючи, говорив старий Захар Беркут.
Сочинение.
Какая глава мне понравилась больше из книги "Королевство кривых зеркал"
Эта книжка моя самая любимая. Читать её нужно обязательно с хорошим настроением. Если кто-то не читал, то, этот рассказ про одну девочку Олю.
" Однажды девочка Оля, шагнув через зеркало, попала в Королевство кривых зеркал, где ей пришлось пережить немало приключений. Ей удалось увидеть себя со стороны, а в этом ей помогала девочка Яло. Наблюдая за этой девочкой, как за самой собой, Оля смогла избавиться от недостатков, которых раньше в себе не замечала."
Понравилась мне самая последняя глава. В ней Оля вместе с Яло закончили свои приключения хорошим концом и Оля вернулась домой
Томас Сойер подаёт пирмер делиться с другими.
Гоголь очень много времени посвятил описанию природы в своих произведениях. Он описывал ее, как целую личность,он четко создавал портрет природы, чтобы читатель влился в события рассказов. Например в произведении Бежин Луг автор посвятил целую главу описанию природы, а какое красивое описание окружающей среды шло во время повествования.Тьма, сгущавшаяся вокруг немного нагоняла жути, но чтобы читатели не так сильно пугались, автор решил написать милую и трогательную метафору "божьи звёздочки","шевелящиеся" деревья или манящая бездна и даже рассказы мальчиков были связаны со степью и природой. Но таких произведений Гоголь написал множества и все они чудесны именно описаниями природы.