Я этот текст писала в 6 классе..
Дитинство… Які образи виникають перед очима, коли чуєш це слово? Радість, безтурботність, щирість, наївність… Дитинство – це нестримний потік фантазій. Я не можу збагнути, як діти в таких, здавалося б, простих і добре знайомих предметах можуть побачити якісь невідомі, фантастичні речі. Іноді діти можуть створити власний сві, інший вимір. Цей світ задаровує, допомагає вийти з буденного життя. Дитячий погляд на світ дуже відрізняється від дорослого. Згадаймо твір Антуана де Сент-Екзюпері «Маленький принц», у якому хлопчик, запитуючи у дорослих, що вони бачать на його малюнку, отримав у відповідь: «Капелюх». Хоча насправді то був «удав, який проковтнув слона» .
Іноді дитина може помітити такі речі, які дорослий не помітить чи то через поспіх, чи навіть через те, що побачене нею суперечить фактам дійсності. Тому діти дуже часто доходять до надзвичайних ідей, які вони втілюють та доводять їх правдивість, ставши дорослими. Шопенгауер казав: «Кожна дитина до деякої міри геній, і кожен геній до деякої міри дитина». Діти вчать дорослих не занурюватись у справу до кінця і залишатись вільною
Тож дуже важливо для людини, щоб хоч маленьку часточку дитинства вона зберігала в душі протягом усього життя.
Село Шушенское - это место первой ссылки В.И.Ленина, а чтобы читателям было всё ещё более неправдоподобным он в тексте романа назвал возраст Иешуа<span> - 27 лет.</span>
Раньше в школе я учился
И Не кто мне не сказал
Что учится нужно много
И еще Запоминать
Через год мне надоело
И решил я убежать
И поймал меня деректор и сказал
и сказал он твою мать!!!!
<em>Как-то раз слониха Катя вышла погулять.Эта слониха была очень толстая, и её все обзывали. Но слониха была очень добрая, и она не обежалась.У её друзей было куча идей как её унизить.Катю обливали грязью , краской, обзывали пончиком. </em>
Я считаю, что стихотворения Зимнее утро и Зимний вечер описывают любовь лирического героя к зимней природе. Автор немного грустит, и ему одиноко ведь он далеко от своих друзей в ссылке. Только его няня может скрасить его грусть, печаль и одиночество. Это подчеркивают строчки: Выпьем добрая подружка, бедной юности моей. Мне нравятся стихи Пушкина, так как он вкладывает в них всю душу, изливает её так сказать. Конкретно стихотворения "Зимний вечер" и "Зимнее утро" указывают на его любимое время года-зиму. Природа как бы пробуждает в нас потребность любви к ней. Исходя из прочитанного стихотворения я могу сделать вывод: Природа - величайшее творение Земли, я немного сочувствую лиическому героя, но в то же время поддерживаю его. Очень хорошо что у лиричского греоя есть такая добрая подружка.