Страна: Австрия
Правители: Иосиф 2
Реформы:
Указы о официальном статусе немецкого языка.
Ограничение венгерского сейма.
Провозглашено равенство всего населения перед
Судом и в налогообложении.
Цензура была смягчена.
Налогообложение регулировалось чиновниками и
зависели от доходов с земли.
Указ о обязательном школьном образовании.
Отмена крепостной зависимости.
Указ о едином земельном налоге.
Результаты:
Новый статус немецкого языка помог унификации
гос. управления и улучшить работу Суда.
Разрыв исторических связей повлек усиление борьбы за
освобождении, которые были популярны на территории Венгрии и Австрийских
Нидерландах.
<span>Крестьянские формы повлекли волнения в среде дворянства, а
осуществление реформ затянулось.
<span>
Страна: Пруссия
Правитель: Фридрих II
Реформы: </span></span>
Отделение Суда от администрации.
Увеличение налогообложение.
Коронные земли были отданы крестьянам с правом
наследства на землю.
Занятые крестьянами земли присоединяли к землям
помещика.
Крестьяне не имели право приобретать двор.
Результаты:
В некоторых провинциях
крестьяне стали свободные, но они не могли получить или даже защитить земли в
Суде.<span>
<span> </span></span>
1) 2
2) 1
3) 3
4) 2
5) 1
6) 3
7) 1
8) 4
9) 1773-1775, т. к. это даты восстания Пугачёва, а две другие - даты войн.
10) ВБАГ
11) АВБГ
12) 3125
13) 1. Анны Иоанновны
2. Вопрос об императоре должен был решать Верховный тайный совет. В условиях политического кризиса и безвременья, было решено пригласить на престол племянницу Петра I, герцогиню Курляндскую Анну Иоанновну. Д. М. Голицын выступил с инициативой составления <em>“кондиций”</em>, ограничивавших самодержавие. Уже через две недели после приезда в Москву Анна разорвала <em>кондиции</em> на глазах у верховников и заявила о "восприятии ею самодержавства".
3. Управлением Анна занималась мало, доверив решение важных вопросов своим советникам, многие их которых были <em>немцами</em>. Наиболее влиятельной фигурой той эпохи являлся Бирон, вмешивавшийся во многие дела управления страной ради собственной наживы, поэтому правление Анны получило название "Бироновщина".
Виховання, то мимоволі згадується відома крилата фраза «спартанське виховання». З якими подіями пов'язане це визначення? Кому необхідно виховання по-спартанському, і чи необхідно воно взагалі людству в сучасному світі?
Фраза «виховання по-спартанському» має глибоке коріння. Спарта - це давньогрецьке держава, в якій, власне кажучи, і зародилося це явище. У Стародавній Спарті основним завданням матерів було виховати в дітях витривалість, волю до перемоги, терпіння.

З самого юного віку дітей підготовляли до серйозних випробувань. А щоб закріпити навички справжніх воїнів і показати успіхи, вони повинні були брати участь в спеціальних святах у храмі Артеміди Орфии.
Навіть побутові умови мали свої особливості. Сон на жорстких очеретяних підстилках, інтенсивна фізична підготовка, суворе виховання. Спартанські діти були позбавлені ласки й уваги на відміну від сучасних дітей, які часто бувають розпещені.
Навчанню грамоті не давалося настільки велике значення, дітей навчали лише її необхідним азам. А, наприклад, ораторському мистецтву приділялося велика частина часу. Неуважних ораторів з відсутністю красномовства демонстративно висміювали.
З роками виховання ставало набагато суворішим: дітям стригли наголо волосся, вчили ходити босоніж, як правило, без одягу, очерет збирали без допомоги ножів, хлопці брали участь у різних змаганнях. І що найпарадоксальніше, так виховували не тільки хлопчиків, але і дівчаток!

Якщо думки сучасної дівчини зайняті зовнішністю, успіхами в кар'єрі, особистим життям, то спартанські дівчата про це навіть і не мріяли. Їх більше турбували питання, пов'язані з метанням дисків, боротьбою, бігом і іншими змаганнями.
Діти в Спарті перебували в необмеженій власності держави. Відразу після народження вони піддавалися ретельного огляду. Слабких і калік скидали у прірву з Тайгетской скелі.
Можливо, спартанське виховання і було ефективним у тій історичній епосі, в якій воно і зародилося. Але в сучасному світі все виглядає інакше. Не потрібно завойовувати чиїсь території, постійно захищатися від нападу ворогів.
Деякі батьки можуть заперечити, згадавши про міцні фізичний розвиток і здоров'я спартанців, а так же про силу духу, який в них виховували. Можливо це і так, але необхідно бачити й інший бік такого виховання: безжалісність, невпевненість в собі, пасивність, жорстокість, яких і без спартанського виховання вистачає в нашому житті.
Для виховання дитини в дусі Спарти вам, батькам, необхідно дотримуватися наступних правил.
7 правил виховання дітей по-спартанському:
Не сповивати дитину, не створюйте для нього тепличних умов у кімнаті. Прищеплення спартанських навичок починалося з перших днів життя дитини: в дитячому віці його ніколи не кутали, а коли він підростав, то його відучували від страху перед темрявою і самотністю.
З перших днів життя свого чада формуйте у нього правильну поставу. Для цього якомога раніше починайте залучати дитину до фізкультури, стежте за тим, щоб він обов'язково робив ранкову зарядку, грав в рухливі ігри, навчився плавати, правильно сидів за столом, готуючи уроки. Вже з дитячого віку спартанських дітей привчали до військової поставі, в родині закладалися основи головних якостей майбутнього захисника держави, які повинні були відрізняти спартанця від представників інших народів, - сила, витривалість і готовність до подолання життєвих труднощів.
Якщо здоров'я вашої дитини дозволяє, якомога раніше запишіть його в спортивну секцію, де під керівництвом досвідчених тренерів він буде фізично і духовно розвиватися. В 7 років спартанських хлопчиків забирали з сім'ї і поміщали в спеціальні державні виховні установи. Там їх вихованням займалися воїни, які прославилися мужністю на полі бою і з яких діти могли брати приклад.
Загартовуйте малюка і не забувайте, що сонце, повітря і вода - ваші перші помічники в цьому важливому процесі! Загартовування варто починати не тоді, коли дитина вже захворіла, а з самого раннього віку, і проводити постійно або взагалі не проводити.
Не відмовляйтеся від допомоги і порад старшого покоління в процесі виховання. Виховання дітей було справою всієї спартанської громади. Часто воєначальники і державні діячі вели з дітьми бесіди на моральні і політичні теми, були присутні при змаганнях.
Нехай ваша дитина займається музикою і танцями. Правда, спартанці займалися музикою і танцями аж ніяк не для розвитку музичних і танцювальних здібностей. Танець зі зброєю, що виконувався юнаками, швидше нагадував бойову вправу. Його елементами були атаки, стрибки, оборонні прийоми і блискавичні удари - тобто все, що було потрібно воїну під час бою.
Виховуйте у дитини бажання постійно підвищувати свій інтелектуальний, культурний і фізичний рівень. У Спарті тільки після 30 років за законом закінчувався процес державного утворення, так як цей вік символізував досягнення повного фізичного і морального розвитку для представників обох статей.
В ходе реабилитации было восстановлено доброе имя:
а)политических заключённых,подвергшихся репрессиям в в 30-50 годы.