Главная мысль сострадание,
и понимание людей, которые тебя окружают.
Писатель учит нас онтосится к людям с пониманием.
Ответ:
В своём поместье Покровское живёт богатый и знатный барин Кирила Петрович Троекуров. Зная его крутой нрав, его боятся все соседи, кроме бедного помещика Андрея Гавриловича Дубровского, отставного поручика гвардии и бывшего сослуживца Троекурова. Оба они вдовцы. Дубровский имеет сына Владимира, служащего в Петербурге, а у Троекурова есть дочь Маша, живущая с отцом, и Троекуров часто заговаривает о своём желании женить детей.
Неожиданная размолвка ссорит друзей, а гордое и независимое поведение Дубровского отдаляет их друг от друга ещё сильнее. Самовластный и всесильный Троекуров, чтобы выместить раздражение, решает лишить Дубровского имения и приказывает заседателю Шабашкину отыскать «законный» путь к этому беззаконию. Судейские крючкотворы исполняют желание Троекурова, и Дубровского вызывают к земскому судье для решения дела.
Он умер. после плавания на корабле, когда он поспорил со шкипиром, кто больше пропьет. Его отправили в больницу, где всех оставляют умирать. К нему послали доктора, но было уже поздно
Вакула — молодий сільський коваль, головний герой повісті Гоголя. Крім того, що він відмінний майстер своєї справи, він ще й знатний на всю округу художник (малював картини на релігійні теми і образу святих). Цей парубок може бути одночасно і веселим і відповідальним, ніжним і сильним, дуже господарським і легким на підйом. Він з самого дитинства є помічником своєї матері у веденні господарства, його всі поважають в селі, так як він цього заслуговує. На церковній стіні Вакула зобразив святого Петра в день Страшного суду. Святий, з ключами в руках, виганяв з пекла злого духа, і «переляканий чорт кидався на всі боки, передчуваючи свою погибель, а ув’язнені перш грішники били й ганяли його батогами, полінувалася …». Саме за цю картину Вакула потрапив в немилість до біса, який протягом всієї повісті намагається помститися молодому ковалеві. Вакула дуже любить Оксану — найкрасивішу і, напевно, тому примхливу дівчину в Диканьці. Але Оксана погоджується вийти за Вакулу заміж тільки після того, як він принесе їй царицині черевички. Коваль, кинувши все, мчить до цариці, щоб догодити своїй норовливій і примхливії дівчині, яку він дуже любить. А в помічники він вибирає самого чорта. В відсутність Вакули Оксана розуміє, наскільки дорогий їй коваль. Їй не потрібні навіть царицині черевички. Але сміливий Вакула вже дістав їх — і щастя молодих безмежне. Завдяки таким рисам, як вроджена скромність і простота, йому вдалося зачарувати саму імператрицю в Петербурзі. Вона чує прохання молодої людини і віддає йому свої черевички, щоб допомогти Вакулі виконати завдання, яке дала йому Оксана. Завдяки своїй винахідливості і рішучості він все ж догодив своїй примхливій і легковажній дівчині. Всі ці достоїнства оцінила Оксана. Коли автор створював цього героя-Вакулу, то нагородив його чесністю, завзятістю, працьовитістю і вірністю. Таким чином, Гоголь хотів пояснити читачам, що люди з такими якостями характеру завжди з честю можуть перемагати зло.
Князь Игорь Святославич - главный герой произведения "Слово о полку Игореве". Игорь - древнерусский князь, сын Святослава Ольговича и внук Олега Святославича. Игорь Святославич родился 2 апреля 1151 г. и умер в 1201 г. (по другой версии - в 1202 г.). На момент похода в 1185 году Игорь являлся князем новгород-северским. Он правил небольшим городом Новгородом Северским в Черниговской земле. Князь Игорь Святославич был женат на Ярославне - дочери Ярослава Владимировича Галицкого. У них родилось пять сыновей: Владимир, Олег, Роман, Ростислав и Святослав, и одна дочь. 23 апреля 1185 года князь Игорь с войском идут в поход на половцев. В результате половцы громят войско Игоря и берут его в плен. Игорь бежит из плена и возвращается на родину.