І. П. Павлов вважав, що проблема нюху і запаху є однією з найскладніших у фізіології та загальній біології. Людина сприймає запахи носом. Він здатний сприймати і розпізнавати 4000 різних запахів, а дуже чутливий ніс - до 10 000, до того ж, про кожен окремий запах у мозок передаються спеціальні сигнали. Нюхові нерви майже ніколи не помиляються. Вони не будуть передавати сигнал про лілію, коли в повітрі пахне трояндою. Тварини розрізняють запахи ще краще, ніж люди. У кішок, собак і коней нюх розвинений так сильно, що вони при попутному вітрі відрізняють запах знайомої їм людини за цілий квартал. У диких тварин нюх розвинені и ще сильніше. Числова величина чутливості носа на пахучі речовини просто неймовірна. Наприклад, звичайна людина відчуває ванілін при концентрації 1 грам у 10 мільйонах кубічних метрів повітря.
Аромати із повітря потрапляють у порожнину носа до нюхових клітин (близько 30 мільйонів нейронів). На поверхні цих війчастих клітин є рецептори. Імпульс у клітині виникає при попаданні на рецептори війок 8-10 молекул ароматичної речовини. Відчуття запаху виникає, якщо одночасно збуджується не менше 40 нейронів. Навіть для виконання такого на перший погляд простого завдання: як ми розрізняємо запах, залучено понад 6 мільйонів нейронів, кожен з яких отримує, можливо, по 10 000 контактів своїх товаришів. Сигнал запаху переміщується по спеціальних клітинах безпосередньо в гіпоталамус мозку. Це дуже важливо, бо цей мініатюрний орган регулює десятки функцій організму, такі як температура, спрага, голод, рівень цукру в крові, сон, сексуальне збудження і такі емоції, як гнів і радість. Одночасно сигнал запаху поступає у ділянку, яка називається гіппо-камп - частина мозку, яка відповідає за пам'ять та увагу. З цієї причини запахи викликають у нас найрізноманітніші спогади. Світ запахів оточує нас всюди і безперервно. До носової порожнини людини кожної хвилини проникають десятки подразників. Проте тільки деякі з них ми розрізняємо свідомо. Більшість же реакцій на навколишні запахи має підсвідомий характер.
Хромосомы, клеточный центр, хромосомы удваиваются, а клеточный цент образует веретено деления, благодаря чему равное колличество хромосом оказывается в дочерних клетках, именно это и обеспечивает преемственность поколений
Питается как на свету, как зелёные растения - путём фотосинтеза, так и в темноте как животные - усваивая готовые органические вещества. Питается бактериями и гниющими органическими веществами. Пища после заглативания переваривается в пищеварительных вакуолях.