<span>Для насекомых характерны следующие признаки:
<span>четыре пары ног и ни одной пары
усиковголовогрудь и брюшкотри
пары ног, пара усиков, голова, грудь, брюшко
<span>тело и 4 пар ног</span></span></span>
Шишки - это почки, покрыгые плотно прилегающими друг к другу тонкими смолянистыми чешуйками, об отдельном названии шишек не приходилось читать, думала есть шишки еловые, сосновые, кедровые. То есть, название сосновой шишки? сосновая шишка!
Систола предсердий<em>- длится </em><em>0,1 сек</em><em>. Желудочки расслаблены</em>
Систола желудочков - <em>0,3 сек. Предсердия в состоянии диастолы.</em>
Пауза - <em>Предсердия и желудочки расслаблены. 0,4 сек.</em>
Приспособи́тельная окра́ска
окраска животных, делающая их менее заметными на фоне окружающей среды; биоценотическая адаптация, выработанная в ходе сопряжённой эволюции жертв и хищников (см. Естественный отбор ). Бывает покровительственной, «расчленяющей» , предупреждающей и привлекающей. Покровительственная (маскировочная) окраска – это различные формы мимикрии. позволяющие животным слиться с фоном окружающей среды (зелёным, бурым и др.) ; средство пассивной защиты от хищников. «Расчленяющая» окраска делает животного незаметным на пёстром фоне. Различные пятна или полосы как бы «разрывают» его тело на отдельные «независимые» участки. Такая окраска одним животным позволяет укрыться от многочисленных врагов (напр. , окраска рыб – жителей коралловых рифов) , а другим (хищникам) незаметно подобраться к жертве (окраска щуки, анаконды, леопарда и др.) . Предупреждающая окраска (вызывающе яркая) присуща ядовитым животным (лягушки-древолазы, змеи и др.) , с её помощью они демонстрируют отсутствие страха перед потенциальным врагом и как бы делают вызов незащищённым животным. Привлекающая окраска характерна для некоторых животных (птицы, бойцовые рыбки и др. ) в период брачных отношений. Служит для привлечения особей противоположного пола, нередко сочетаясь с запахами, звуками, ритуальным поведением.ХАМЕЛЕОНЫ. Преимущественно окраска хамелеонов гармонирует с фоном окружающей их местности, маскируя животное. Часто изменения окраски могут сочетаться с демонстрацией угрозы, направленной на отпугивание врага. Быстрые изменения окраски также наблюдаются у самцов в период размножения.
Традиционно считалось, что хамелеоны изменяют окраску тела для мимикрии под окружающую их растительность. Исследуя пёстрого горного хамелеона (род Bradypodion), обитающего в Северной Африке учёные пришли к выводу, что хамелеоны используют изменение цвета в первую очередь для коммуникации с представителями своего вида, а не для защиты от хищников
<span>*********** </span>
Лишайники — це особлива група організмів. Їх тіло представлене сланню — вутворенні слані беруть участь гриби та водорості. Форма тіла лишайників буває накипною, листуватою та кущистою. Накипні лишайники виглядають як тоненькі плівочки на камінні, корі дерев тощо. Це дуже невибагливі організми, які можуть мешкати на голих скелях. Листуваті лишайники мають вигляд пластиночки, трохи піднятої над поверхнею (стінна золотянка). Слань кущистих лишайників нагадує маленький кущик. Вони можуть оселятися на корі дерев, на ґрунті, багато їх у тундрі, у горах.
Як цілісний організм лишайники розмножуються вегетативно — окремими ділянками слані, в яких серед гіфів гриба розміщені клітини водоростей. Водорість і гриб улишайниках можуть розмножуватись окремо. Тривалий час вважали, що лишайник — ідеальний приклад взаємовигідного співжиття двох різних організмів. Водорість постачає органічні речовини грибу, авін їй, у свою чергу, воду змінеральними речовинами. Однак зараз учені довели, що гриб у лишайнику паразитує на водорості (хоча паразитизм пом’якшений), пригнічуючи її життєдіяльність. Водорість лишайників може самостійно існувати, гриб — гине.
Лишайники поширені скрізь — від тропіків до холодних областей суходолу. Живуть лишайники довго (сотні та тисячі років); щорічний їх приріст — від декількох часток міліметра до декількох міліметрів.
Оселяючись у місцях, де немає ґрунту (на скелях, камінні, пісках), лишайники беруть безпосередню участь вутворенні первісних ґрунтів істворюють умови для оселення інших організмів. Лишайники є поживою для багатьох тварин, як безхребетних, так і хребетних— північних оленів та інших.
У промисловості злишайників видобувають спирт, цукор, барвники, деякі лікарські речовини. Отримуючи основні речовини з повітря, лишайники не витримують його забруднення. Вони єпоказниками чистоти повітря