1.Геотермальные,так как к ним относятся те ресурсы,которые могут самовосстанавливаться сами по себе, и на которые человек никак не может влиять.Пример: солнечная энергия, ветряная, энергия недр Земли.
2.<span>В бассейне Персидского </span>залива<span> сосредоточено около 50 млрд. т, или 70 \%, разведанных мировых </span>запасов нефти<span>. В общем-ответ б)
3.Китай- третья по площади страна в мире.Ответ а)
4.США занимает третье место по лесному покрытию.(Первое-Россия, второе-Канада) Ответ г)</span>
Первое упоминание о Ростове - 862 год
Ґрунти АфрикиДля всієї Африки між тропіками характерний латеритний процес ґрунтоутворення. В екваторіальному Кліматі під вологими вічнозеленими лісами розвинуті ґрунти червоно-жовті латеритні, для яких характерна хороша аерація і водопроникність. Лише в західній частині западини Конго, де стік рік дуже уповільнений, велику площу займають латеритні глейові і тропічні болотні ґрунти. З півночі та до півдня від нони червоно-жовтих ґрунтів лежать зони червоних ґрунтів, що розвиваються при сухому сезоні до 5 місяців під змішаними листопадно-вічнозеленими лісами і вологими саванами. На вододільних рівнинах у багатьох місцях ерозія оголює їх нижні горизонти, які насичені залозистими конкреціями й утворюють панцирні латеритні кори. При підвищенні сухості клімату під сухими саванами і напівпустелями з’являються червоно-бурі і червонясто-бурі Грунти з карбонатними конкреціями. Найбільше вони розвинуті у Східній Африці у зв’язку з посушливістю її клімату. В улоговинах Судану, Східної і Південної Африки значні площі займають чорні гідроморфні та тропічні болотні ґрунти. На півдні Східної Африки і в Південній Африці під рідколіссями знаходяться великі масиви червоно-коричневих ґрунтів, більш гумусованих, аніж ґрунти саван. Пустельний процес ґрунтоутворення протікає в субтропічних і тропічних пустелях. Ґрунти пустель примітивні, щебенисті, або галечникові. Розвинуті стародавні сольові кори, які бронюють рельєф, і молоді, які утворюють солончаки. Ґрунти оазисів — солончакові та лучно-солончакові. На субтропічних окраїнах Африки у середземноморському кліматі ґрунти коричневі (у більш вологих районах) і сіро-коричневі (у більш сухих), збагачені карбонатами і гіпсом. У напівпустелях і пустелях — сіроземи. На південному і півден-но-східному узбережжі в мусонних субтропіках у коричневих ґрунтах з’являється червонуватий нижній горизонт.<span>В Африці використовується близько 1/5 придатних для оранки земель, площа яких може бути розширена при дотриманні правильної агротехніки, оскільки поширена примітивна вирубно-вогнева система землеробства, що призводить до швидкого виснаження родючості та до ерозії ґрунтів. Найбільш родючі чорні тропічні ґрунти, які дають гарні врожаї бавовнику і зернових, і ґрунти на вулканічних породах. Жовті, жовто-червоні ґрунти, які містять до 10 \% гумусу, і червоні ґрунти з 2-3 \% гумусу потребують регулярного внесення азотистих, калійних, фосфорно-кислих добрив. Коричневі ґрунти містять 4-7 \% гумусу, але їх використання ускладнене переважним поширенням у горах і необхідністю зрошення при сухому літі.
</span>
<span>Восточная Азия — регион Азии, занимающий примерно 8 % суши Земли. С востока и юго-востока омывается Тихим океаном. Особенностями рельефа является сложное сочетание гор и равнин. Существенная часть Восточной Азии размещена в зоне Западно-Тихоокеанского геосинклинального пояса. Этому региону свойственна сильная сейсмическая активность и вулканизм (Камчатка и горно-островные дуги).</span>На западе региона находится одно из самых больших и высочайших на планете нагорий — Тибет (площадь практически 2 млн. км²). На севере Тибет окружён мощными хребтами Кунь-Лунем, на западе Каракорумом, на юге Гималаями и Сен-Тибетскими горами на востоке. Множественные внутренние хребты достигают высот в 6000—7000 м, а межгорные равнины достигают 4000—5000 м. На востоке на первый план выходят аккумулятивные равнины, среди которых наибольшей является Большая Китайская равнина, её поверхность плоская, высотой до 100 м. Невысокие равнины также расположены на Корейском полуострове, где они занимают четверть территории. Сейсмическая и вулканическая активность этого региона ежегодно забирает множество жизней. Землетрясения чаще всего случаются в поясе молодых гор и особенно часто на Японских островах, где расположено 150 вулканов, среди которых 60 активных. Примерно каждые три дня происходит одно значительное землетрясение.Все самые большие реки Азии берут начало с Тибетского нагорья: Инд, Брахмапутра, Салуин, Меконг, Янцзы, Хуанхе. Значительные водные ресурсы, в виде густой речной системы сосредоточены на востоке и юго-востоке. В западной части региона множество пустынь и полупустынь, на которых полностью отсутствуют реки. Множество рек судоходны, и все без исключения применяются для орошения.<span>Климат здесь муссонный, сезонно-влажный, часты тайфуны и наводнения. Регион расположился в трех климатических поясах (умеренном, субтропическом и субэкваториальном). Из-за муссонной циркуляции тропический пояс как таковой отсутствует. Огромные территории<span>Монголии </span>и Западного <span>Китая </span>проходят в районах аридного (высокогорного климата). Муссонные потоки воздуха в тёплые месяцы года веют из океана на суходол, а в холодные — наоборот. Осадки, приносимые летними муссонами, снижаются с юга на север. На юго-востоке региона выпадает 1000-2000 мм осадков, на востоке 400-900 мм, на северо-востоке 250-700 мм. Весна и осень в зоне муссонов имеет засушливый характер, по этой причине земледельцы этих регионов Восточной Азии используют искусственное орошение.</span><span>Растительный мир представлен главным образом лесами, в северных районах леса главным образом смешанные и таёжные, на юге — широколиственные субтропические и тропические. В районах, где пониженная влажность лесостепи и степи.</span>
Ответ:
Объяснение:
Марс-это спутник, кратко,чотко