Пушкина волновало декабристское восстание(1825г), в котором учавствовали его друзья(он не мог помочь друзьям)
Йоганн Фрідріх Шиллер знаменитий ліричними баладами, в основі яких лежать міфологічні сюжети та легенди. Мотиви, якими сповнені твори Шиллера, до цих пір залишаються актуальними, незважаючи на те, що часи лицарів і благородних дам вже давно закінчилися.Балади Шиллера відрізняються глибинним драматизмом, його герої постійно проходять через життєві випробування, в них поет оспівує такі якості, як шляхетність, самовідданість, мужність і сміливість.У багатьох, особливо в ранніх творах Йоганна Шиллера, відчувається вплив великого англійського драматурга Шекспіра, а після першоїВ основу сюжету балади «Рукавичка» покладено конкретний історичний факт. Історія, про яку оповідає Шиллер, досить проста і включає в себе кілька сцен.Але лірика німецького поета сповнена більш глибинного сенсу, це не просто культурно-історичне творіння, це вже витвір, повний пристрасних поетичних думок , ідеєю якого є зображення справжньої цінності людського життя.Шиллер розповідає нам про події, що сталися у дворі короля Франції в XV столітті. Королівська знать розважається тим, що спостерігає за боротьбою звірів на арені. Між собою борються леви, тигри і леопарди. Але всі чекають якогось приголомшуючого видовища, і раптом на арену падає рукавичка.Чарівна дама Кунігунда звертається до лицаря свого серця з проханням принести її рукавичку з арени. Таким чином, вона бажає, щоб лицар Делорж висловив їй свою любов і вірність. Безстрашний Делорж спускається на арену, піднімає рукавичку і звірі не чіпають його .<span>Але повертаючись до красуні, лицар кидає рукавичку своїй обраниці в обличчя. Адже рукавичка опинилася на арені не просто так, юна Кунігунда вирішила пожартувати над лицарем і привернути увагу до себе. Вона придумує своєму благородному обранцеві жорстоке і невиправдане випробування, аби він зміг довести свою любов до неї.</span>
Главный герой Вася в начале рассказа
капризный, упрямый, равнодушный к
своей черепахе.
Старая черепаха кажется мальчику самым
“ненужным существом” на свете. Вася
продает ее и обижается на то, “что она
так равнодушно с ним расстается”.
Неожиданное волнение вдруг испытывает
ребенок. Он еще не осознал, что он
натворил, но в душе у него стало плохо,
поэтому-то Вася “растерянно глядел”
вслед уходящему мужчине, поэтому-то “в
носу у него странно пощипывало”. А
когда мальчик лег спать, думы одолевали
его “не о том, какой вот он молодец,
сумел раздобыть этих двух веселых
малышей… а все о той же некудышной
Машке. Думается тревожно, нехорошо…”
Вася переживает.
Мальчик совестливый, переживает
случившееся. Бессонной ночью осознает
ответственность перед старой черепахой.
Вместо равнодушия появляется
сострадание и не только к Машке, но и ко
всей природе.
В конце концов все чувства мальчика
сменились одним – недовольством собой.
Он понимает, что поступил неправильно, и
идет исправлять ошибку.
Вывод, к которому приходит мальчик
бессонной ночью: “Не только мир
существует для тебя, но и ты
существуешь для мира?”
Мальчик выбрал свой путь: от
бессердечности к милосердию, от
безответственности к чувству долга, от
свершения к подвигу.
Почему в конце рассказа автор
сравнивает Васю с “солдатом с ружьем
за спиной”? Солдат – это защитник, а
Вася защищает Машку, спасает ее от
<span>возможной беды. </span>
Нечего не знаю ⛺⛪⤴⤴⤵◀▶↪↪↩⤴▶▶↪☺
Пан Тыбурций и Вася подружились, когда Тыбурций сказал Васе чтобы он не сказал что ты ходишь в наше подземелье