«ЖИТТЯ — ЦЕ СОН» АНАЛІЗ «Життя — це сон» — п’єса іспанського драматурга Педро Кальдерона де ла Барки, написана в 1632—1635 рр. «Життя — це сон» аналіз твору Жанр «Життя — це сон»: Свій твір Кальдерон називав «комедією», хоча так його можна назвати лише умовно. Провідний мотив твору «Життя — це сон»— трагічний хаос життя, неможливість протистояти долі і небажання миритися з цим. Ідея твору «Життя — це сон» — гірке розчарування. Композиція «Життя — це сон» «Життя — це сон» — п’єса з трьох «хорнад» (дій). Слово «хорнада» має іспанські корені і позначає «життєвий шлях людини, пройдений за день». Художній час драми якраз і складається з трьох днів: в перший (Сехисмундо — в’язень у в’язниці) — відбувається розстановка героїв на конфліктних позиціях, у другій (Сехісмундо- принц в палаці) — напруга досягає кульмінації, в третій (Сехисмундо — ув’язнений і майбутній король) — відбувається розв’язка. Три хорнади стають в п’єсі і трьома етапами дорослішання людської душі
Мой самый лучший день это моё день рождения потому что мы с родственниками и родными встречаемся .
Ходим в разные места
Ну незнаю незнаю незнаю надо подумать
Потрібно прийняти лиса , як друга.
Ответ:
Речевая характеристика Кабанихи
Основные источники языка Кабанихи - народное просторечие, народная устная поэзия и церковно-житейская литература.
Глубокая связь её языка с народным просторечием сказывается и в лексике, и в образности, и в синтаксисе.
Её речь пестрит словесными выражениями, идиомами народного просторечия: «души не чаяла» ; «успокой ты мою душу» ; «долго ли в беду попасть» ; «быть греху» , в смысле несчастья. Но эти и подобные им фразеологизмы – общепонятны, общеупотребительны, ясны. Лишь в виде исключения в ее речи встречаются морфологически неправильные образования: «не знаешь ты моего характеру» ; «после этого разговору-то» .
Образность ее языка проявляется в обилии словесно-изобразительных средств, в частности сравнений. Так, в ее речи более двадцати сравнений, а у всех остальных действующих лиц пьесы, вместе взятых, немного более этого количества. При этом ее сравнения носят широкий распространённый, народный характер: «точно голубит меня» , «точно голубь воркует» , «точно гора с плеч свалилась» , «руки-то жжет, точно уголь» .
Объяснение: