При перекрестном опылении пыльца с одного цветка переносится на пестик
другого. Пыльца при перекрестном опылении может переноситься двумя
основными способами: с помощью насекомых и ветром. Для растений, опыляемых насекомыми, характерны следующие признаки: – крупные одиночные цветки или мелкие, но собранные в хорошо заметные соцветия; – яркая окраска лепестков или листочков простого околоцветника; – наличие нектара или аромата; – крупная, липкая, шероховатая пыльца.
Основные опылители (пчелы, шмели, бабочки) любят те запахи, какие
нравятся и людям. Наоборот, цветки, опыляемые мухами, издают неприятный
запах. Цветочная пыльца энтомофильных растений приспособлена к
перекрестному опылению. Она часто бывает клейкой или снабжена шипиками,
бородавочками, выростами и легко прилипает к телу насекомого-опылителя.
Разные виды растений опыляются “своими” насекомыми, которые
посещают только их цветки. Насекомое, заползая внутрь цветка, проникает
своим хоботком в нектарник - в особое вместилище сладкого сока -
нектара. Одни насекомые, например пчелы, собирают нектар в запас, другие
тут же питаются им. Попутно насекомые вымазываются золотисто-желтой
пыльцой. Перелетая с цветка на цветок, они переносят пыльцу на рыльца
пестиков и, таким образом, способствуют опылению. Эти "почтальоны"
надежнее ветра, и потому растения, опыляемые насекомыми, образуют
значительно меньше пыльцы, чем растения, опыляемые ветром. Примеры
растений, опыляемыми насекомыми: бузина, крушина, липа, лютик,
лапчатка, дербенник извилистый, переступень белый, ветренница лютиковая,
перелиска благородная, чемерица белая, зюзник европейский, гиацинт,
жимолость, любка двулистная, кукушкин цвет, дрема белая, мыльнянка
лекарственная, смолевка обыкновенная, петуния гибридная, вечерница
(ночная фиалка) или табак душистый, клевер, гвоздика, подсолнечник,
львинный зев. У растений, опыляемых ветром, цветки диаметрально противоположны цветкам, которые опыляются насекомыми. Для растений, опыляемых ветром, характерны следующие признаки: – невзрачные мелкие цветки, часто собранные в соцветия, но мелкие, малозаметные; – перистые рыльца и пыльники на длинных свисающих нитях; – очень мелкая, легкая, сухая пыльца. Поэтому
цветки ветроопыляемых (анемофильных) растений невзрачны, не издают
никакого запаха, не выделяют нектара. Околоцветник у них очень слабо
развит или совсем отсутствует. Он здесь и не нужен. Напротив,
выдвинутые далеко наружу пыльники свободно овеваются ветром (злаки,
осоки) , который выдувает из них пыльцу и рассеивает по воздуху. Даже
легкий ветерок качает сережки, метелки, тычинки. Примеры
ветроопыляемых растений: тополь, ольха, дуб, береза, орешник, рожь,
кукуруза, ель, осина, вяз, ясень, граб, пшеница, просо.
Медуница широко раскрывает свои листочки - к хорошей погоде. Наверно так!!!
Удачи!!☆
А вот ещё: комары роем летают к тёплой погоде.
Подойдёт наверно и то, и то.
Протягом тривалого часу людина жила в оточенні невидимихістот, використовував продукти їх життєдіяльності (наприклад, при випічціхліба з кислого тіста, приготуванні вина й оцту), страждав, коли ціістоти були причинами хвороб або псували запаси їжі, але непідозрював про їх присутність. Не підозрював тому, що не бачив, а небачив тому, що розміри цих мікро істот лежали багато нижче тієї межіОчевидно, на що здатний людське око. Відомо, що людина знормальним зором на оптимальній відстані (25-30 см) може розрізнити ввигляді точки предмет розміром 0,07-0,08 мм. Менші об'єкти людина помітитине може. Це визначається особливостями будови його органу зору.
Приблизно в той же час, коли почалося дослідження космосу здопомогою телескопів, були зроблені перші спроби розкрити, за допомогою лінзтаємниці мікросвіту. Так, при археологічних розкопках в Древньому Вавилонізнаходили двоопуклі лінзи - найпростіші оптичні прилади. Лінзибули виготовлені з відшліфованого гірського кришталю. Можна вважати, що зїх винаходом людина зробила перший крок на шляху в мікросвіт.
Найпростіший спосіб збільшити зображення невеликої предмета - цеспостерігати його за допомогою лупи. Лупою називають збирає лінзу з малимфокусною відстанню (як правило, не більше 10 см), вставлену в рукоятку.
Творець телескопа Галілей у 1610 році виявив, що в сильно розсунутомустан його зорова труба дозволяє сильно збільшити дрібні предмети.
Його можна вважати винахідником мікроскопа, що складається з позитивною інегативною лінз.
Більш досконалим інструментом для спостереження мікроскопічних предметівє простою мікроскоп. Коли з'явилися ці прилади, в точностіневідомо. На самому початку XVII століття кілька таких мікроскопів виготовивочковий майстер Захарія Янсен з Міддельбурга.
У творі А. Кірхер, що вийшов в 1646 році, міститься описнайпростішого мікроскопа, названого ним "блошиних склом". Він складався злупи, вправленої в мідну основу, на якій зміцнювали предметний столик,служив для приміщення розглянутого об'єкта; внизу знаходилося плоскеабо увігнуте дзеркало, що відбиває сонячні промені на предмет і таким чиномвисвітлює його знизу. Лупу пересували за допомогою гвинта до предметногостолика, поки зображення не ставало чітким і зрозумілим.
Перші видатні відкриття були зроблені саме за допомогою простогомікроскопа. У середині XVII століття блискучих успіхів домігся голландськанатураліст Антоні Ван Левенгук. Протягом багатьох років Левенгукудосконалювався у виготовленні крихітних (іноді менше 1 мм в діаметрі)двоопуклою лінзочек, які він виготовляв з маленького скляногокульки, у свою чергу отримує в результаті розплавлення склянійпалички в полум'ї. Потім цей скляну кульку піддавався шліфовці напримітивному шліфувальному верстаті. Протягом свого життя Левенгуквиготовив не менше 400 подібних мікроскопів. Один з них, що зберігається вуніверситетському музеї в Утрехті, дає більш ніж 300-кратне збільшення, щодля XVII століття було величезним успіхом.
На початку XVII століття з'явилися складні мікроскопи, складені з двох лінз.
Винахідник такого складного мікроскопа точно не відомий, але багато фактівговорять про те, що їм був голландець Корнелій Дребель, що жив у Лондоні іщо знаходився на службі в англійського короля Якова I. У складному мікроскопібуло два скла: одне - об'єктив - звернене до предмета, інше - окуляр --звернене до ока спостерігача. У першому мікроскопах об'єктивом служилодвоопуклою скло, що давало дійсне, збільшене, але зворотнезображення. Це зображення і розглядалося за допомогою окуляра, якийграв, таким чином, роль лупи, але тільки лупа ця служила для збільшенняне самого предмета, а його зображення. У 1663 році мікроскоп Дребеля бувудосконалений англійським фізиком Робертом Гуком, який ввів в ньоготретій лінзу, що отримала назву колективу. Цей тип мікроскопа придбаввелику популярність, і більшість мікроскопів кінця XVII - першаполовини VIII століття будувалися за його схемою.
1)<span>Живой организм – это главный предмет, который изучает такая наука, как биология. Он представляет собой сложную систему, состоящую из клеток, органов и тканей. Живой организм – это тот, который обладает целым рядом характерных признаков. Он дышит и питается, шевелится или движется, а также имеет потомство.
2)О</span>бмен веществ<span> — набор химических реакций, которые возникают в живом </span><span>организме для поддержания жизни.
3)</span>Пита́ние- <span> процесс поступления, переваривания, всасывания и </span><span>усвоения в организме веществ, необходимых для покрытия его </span><span>энергетических трат, построения и обновления тканей, регуляции </span><span>функций.
4)</span>Выделе́ние (экскре́ция)<span> — процесс освобождения о</span>рганизма<span> от конечных продуктов м</span>етобализма
5) Дыхание<span> — </span>это<span> физиологический процесс, обеспечивающий нормальное течение </span><span>метаболизма
6)</span>Рост и развитие<span> — важнейшие процессы, </span><span>обусловливающие морфологические и функциональные изменения организма </span><span>в восходящей фазе онтогенеза.
7)</span>Раздражимость<span> - способность ткани или органа отвечать на раздражение </span><span>любым видом ответа, присущим только живой ткани.
8)Д</span>вижение<span> — изменение положения тела </span><span>относительно других тел с течением времени
9)</span>Размножение<span> — </span>это<span> процесс воспроизведения организмами себе подобных, </span><span>обеспечивающий продолжение существования вида.
10)</span>Биология<span> изучает все аспекты жизни, в частности, структуру, </span><span>функционирование, рост, происхождение, эволюцию и распределение </span><span>живых организмов на Земле.
11)</span>Наблюдение - это такой способ, при котором явления изучаются непосредственно в тех условиях, в которых они протекают в действительной жизни.
12)Эксперимент<span> — </span>это<span> особый прием познания, представляющий системное и </span><span>многократно воспроизводимое наблюдение объекта.
13)</span>ИЗМЕРЕНИЕ<span> — процедура сравнения данной величины с другой величиной, </span><span>принятой за эталон (единицу)
14)</span>Увеличительные приборы это прибор<span> который увеличивает какой-либо </span><span>предмет несколько например </span>лупа<span> штативная </span>Лупа<span> и микроскоп.
15)</span>Клетка<span> – </span>это<span> самостоятельная биосистема, уровень организации живой </span><span>материи.</span>