Новела-казка Гофмана «Малюк Цахес на прізвисько Ціннобер», поєднуючи два світи — казковий і реальний, розкриває багато глибоких філософських тем. Це й боротьба добра зі злом, і проблема людини й природи, тема кохання і буденності. Казка — фантастична картина світу, та в ній алегорія, що допомагає зрозуміти цей світ. Що таке добро? Здається, зрозуміло — це коли комусь зробили добре. Але в казці добра фея робить добро нікчемному огидному Цахесу Цінноберу, просто жаліючи його каліцтво та його нещасну матір. Та чи оцінив добро Цахес? Адже фея сподівалася, що він почує її: «Ти не той, за кого тебе вважають, тож намагайся зрівнятися з людиною, на чиїх крилах ти, безкрила каліко, підносишся!» Та Ціннобер був з тих, хто все приймав як належне, не обтяжуючи себе ані зусиллями, щоб стати розумнішим, добрішим, вихованішим, ані докорами совісті. Більше того, він сіяв навколо себе невіру в добро, розчарування. Він робив нещасними людей, які своєю працею й талантом довели, що мають право на повагу, щастя, славу. Отож, добро, зроблене негідній людині, породжує зло. А невігластво сіє зло тим більше, чим вище піднеслась людина, яка безапеляційно судить про все. Таким невігласом у казці є не тільки Ціннобер, але й Мош Терпін — професор, що, одержавши посаду директора всіх природничих справ удержав), «цензурує та ревізує сонячні й місячні затемнення». Отже, виходить, зовсім не зовнішність і не посада роблять людину освіченою, доброю, порядною. Навіть фея у кінці говорить до Цахеса: «Бідний Цахес! Пасинку природи! Я бажала тобі добра! Можливо, я помилялася, думаючи, що чудесний зовнішній хист, яким я тебе обдарувала, осяє благотворним променем твою душу...»
У казці своя філософія, зовсім не казкова. Філософський смисл твору якраз і полягає в тому, аби попередити людство: ніхто, окрім вас самих, не зробить вас розумними, добрими, освіченими. Для цього треба докладати зусиль, працювати, бо те, що не зароблене, — нетривке, ненадійне, бо чуже!
"По колено ноги в золоте" Очень хорошая сказка, но сильно смахивает на сказку "О царе солтане". Сказка хороша тем, что там герои помогают друг другу. Конечно жаль, что сёстры были злыми. Царь был добрым, но уже 3-й раз его жена подвела. Хорошо, что всё семейство в сборе. " Искусный ковровщик" Нравится то, что ковровщик подумал хорошо и принял решение, которое ему по душе. Он был хороший человек. Рад был и своему новому станку. Он очень любил свою жену и по советовался с ней. Ковровщик не был жадным, он ценил то, что у него есть.
Эта история показывает нам несчастную любовь. Показывает что для любви нет различий во времени, нациях, культурах, а в данной истории нет разницы из какого ты " клана", воюют ли эти кланы или дружат. Благодаря этой истории мы можем понять что ещё есть те кто ради любви готов отречься от семьи, своих обычаев и даже умереть. Ведь неважно к какому клану, племени, обществе ты относишься. Мы все-люди и мы все чувствуем одно и тоже. Эта история наводит на мысль,что в любви нет ничего зазорного, необычного, плохого. Вовсе нет! Это обыденное чувство. Ради любви стоит бороться и умереть! Ромео и Джульетта боролись за свои чувства, за своим любовь.... И выиграли! Нам многому надо учиться у них.