++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++++
Василь Гнатович і БатигаВолх ВсеславьевичВольга і МикулаГліб ВолодьевічДанило ЛовчанинДобриня МикитичДУНАЙІван ГодиновичІван Гостинний синИдолище сватає племінницю князя ВолодимираІЛЛЯ МУРОМЕЦЬЗцілення Іллі МуромцяІлля Муромець І СВЯТОГОР (2 записи)Ілля Муромець та Соловей РозбійникІлля Муромець і голоти шинковіІлля Муромець і Идолище в КиєвіІлля Муромець і Идолище в Царі-градіІлля Муромець у сварці з князем ВолодимиромІлля Муромець і Калин-царБій Іллі Муромця з синомБогатирі на Соколі-корабліТри поїздки Іллі МуромцяПоєдинок Іллі Муромця та Добрині МикитовичаКаліка-богатирКнязь Роман і брати ЛівікКнязь Роман і Марія ЮрьвенаКоролевичі з крижневихМамаєва побоїщеМихайло ДаниловичМихайло КазаренінМихайло ПотикРахта РАГНОЗЕРСКІЙ (2 записи)народження богатиряCАДКО (2 записи)СВЯТОГОРсоловей Будимировичсорок калікСтавр ГодиновичСухмантійХотен БлудовичЦар Саул Леванідовіч і його синЦар Соломан і Василь ОкуловичЧурило Пленковича
Билини XX століття
КРЮКОВА М.С.РЯБІНІН-АНДРЄЄВ П.І.
Я знайшла де купити запрошення на весілля , всім раджу marrytime.com.ua
Зцілення Іллі Муромця
У славному місті під Муромле,
Під селі було Карачарова,
Сідней сидів Ілля Муромець, селянський син,
Сідней сидів ціле тридцять років.
Ішов государ його батюшка
З батьком зі матінки
На работушку на селянську.
Як приходили дві каліки перехожі
Під тое віконечко косявчето.
Кажуть каліки такі слова:
"Ай ж ти Ілля Муромець, селянський син!
Відчиняй Каліка ворота широкі,
Пусти-ка калік до себе в будинок".
Відповідь тримає Ілля Муромець:
"Ай ж ви, каліки перехожі!
Не можу відчинити воріт широкий,
Сідней сиджу ціле тридцять років,
Чи не Владан ні рук, ні ніг".
Тому знову говорять каліки перехожі:
"Виставай-ка, Ілля, на жваві ноги,
Відчиняй-ка ворота широкі,
Нехай-то калік до себе в будинок".
Виставал Ілля на жваві ноги,
відчиняє ворота широкі
І пускав калік до себе в будинок.
Приходили каліки перехожі,
Вони хрест кладуть по-писаному,
Уклін ведуть по-вченому,
Наливають чарочку пітьіца медвяної,
Підносять-то Іллі Муромця.
Як випив щось чару пітьіца медвяної,
Богатирська його серце розгорівся,
Його біле тіло распотелося.
Воспроговорят каліки такі слова:
"Що відчуваєш в собі, Ілля?"
Бив чолом Ілля, калік поздравствовал;
"Чую в собі силушку велику".
Немая сцена в "Ревизоре" показывает нам все отчаяние героев. Ведь только что все было прекрасно, "ревизор" уехал, никакой жалобы не написал... И тут всё рушится. Хлестаков оказался вовсе не тем, за кого себя выдавал, а ведь денежки на него уже потрачены. А настоящий ревизор уже увидел весь город и от него, вероятно, не откупиться. Да и нечем. Кроме того, городничий уже успел поссориться со всеми, чувствуя свою безнаказаннось, и теперь понимает всю ситуацию.
В немой сцене очень хорошо видны переживания героев, их чувства, которые поблекли бы при описании их словами.
Юрий Юркий
Спасибо, солдат, за победу!
Успешно Гитлер начал свой блиц-план:
Ползла по миру, множась, злая сила
За счёт ресурсов покорённых стран…
Ужасно это всё, но это было!
Мечтая превратить весь мир в рабов,
Фашисты из людей варили мыло,
Топили ими печи вместо дров…
Ужасно это всё, но это было!
Добрался Гитлер вскоре и до нас:
Росли повсюду братские могилы –
Удел (по наци) не арийских рас…
Ужасно это всё, но это было!
Солдат наш грудью встретил смерти шквал.
Он каждой пяди не сдавал без боя:
От жажды умирая, Брест держал
И амбразуру закрывал собою.
Вгрызаясь в землю, сдерживал врага –
Шла от напряга кровь и рвались жилы.
Врага была уж над Москвой нога …
Ужасно это всё, но это было!
Ни метр без боя им земли не сдан:
В окопе мёрз и жил в простой землянке
Он шёл, истратив пули, на таран
И, истекая кровью, полз на танки.
Израненный, был смерти на краю
И под бинтами вши кусали раны,
Но он, как вшу, врага прижал к ногтю –
Зря предвкушал победу враг так рано!
Спасибо и поклон тебе, солдат,
За то, что ты перетерпел всё это,
За то, что зла сильнее во сто крат,
За эту долгожданную победу!
Гордится, что сыны её сильны
И ныне благодарная Россия:
Не вынес бы солдат другой страны
Лишения и тяготы такие!...
Какие собаки были на псарном дворе
Как звали человека который вел дело троекурова
как звали дочь троекурова
почему дочь троекурова в конце романа попросила оставить ее и ее мужа в покое
кем стал дубровский после смерти отца
кто пошел с дубровским
больше незнаю,удачи