Я думаю нет конфликт некогда не бывает вечным
Я не согласен конфликт не какого прогресса не даёт.
Еслибы канфликт был вечным тогда бы прогресса не было.
Кричал на старого Алпатыча, зачем расчистили дороги, приказал закидать
их снегом. Он прекрасно понимает, что едут не за Марьей, а за его
деньгами, отсюда и недоброжелательный прием.
Ответ:
Здравствуй отец ! У меня всё хорошо . Я счастлива . Ты теперь дедушка ! Как ты живёшь без меня ? Прошу не печалься , и не ругай его за то , что он увёз меня без твоего на то благословления. Прошу прости меня если сможешь ... Мне очень стыдно за то , что я так с тобой поступила . Я не желала тебе зла , и в мыслях моих не было тебя расстроить . Надеюсь , что скоро свидимся и вместе посидим за одним столом не споминая о грустном былом. Помнишь ту картину , которая висит в нашем доме ? "Возвращение блудного сына " получается , что я стала тем блудным сыном .... Прости свою блудную дочь, прости и не суди меня.
Очень люблю . твоя дочь Дуня
<span> Автор застосовує у вірші вільне римування, майже повністю відмовляючись від заміни ямбічних строф хореїчними.
</span>За місцем наголосів у словах, що римуються, розрізняють рими:
- чоловічі (наголос на останньому складі: на чужині — мені);
- жіночі (наголос на передостанньому складі: <span>Я жить в Україні, чи ні. </span>Мене в снігу на чужині );
- внутрішнє римування (в середені рядка: <span>На нашій славній Україні, </span>
На нашій — не своїй землі).
За характером розташування рим у віршованому творі:
- суміжні римуються перший і другий рядок та третій з четвертим (аабб)(<span>В неволі виріс між чужими, </span>
<span>І, неоплаканий своїми, </span>
<span>В неволі, плачучи, умру, </span>
І все з собою заберу);
- перехресне римування, коли перший рядок римується з тертім, а другий — з четвертим (абаб)(<span>Мені однаково, чи буду </span>
<span>Я жить в Україні, чи ні. </span>
<span>Чи хто згадає, чи забуде </span>
<span>Мене в снігу на чужині);</span>
Он ее не захватил. В Москву он вошел в 1812 году.