1764-1786рр. Очолив Петро Рум'янцев. Основне завдання полягало в ліквідації українських державних інституцій та утворення замість них російських.
ткацкие инструменты делают из дерева
Какие слои насиления были участнитниками социальных движений в 17веке это Д
Київська держава, становлення і найбільша могутність якої відбулися у ІХ – ХІІ століттях, поклавши початок державотворенню і поширивши ідеї державності, дала стимул для формування нових політичних і культурних центрів. Галицька земля стала удільним князівством наприкінці ІХ ст., а після занепаду з середини ХІІ ст. Київська держава продовжувала і розвивала її державницькі та духовні традиції протягом 150 років. Разом з Волинською Галицька земля увійшла у період правління князя Володимира Великого до єдиної Київської держави, яка за Ярослава Мудрого сягнула вершин свого розвитку. Після смерті Ярослава 1054 року Волинь дісталася його синам – Ігореві, Ізяславові; затим – онукові Ярославові Святополковичу, пізніше перейшла до Мономаховичів.
У Галицькій землі правили в різні часи представники династії Ростислава Володимировича, онуки Ярослава Мудрого: Рюрик, Володар, Василько. Володарів син Володимирко об’єднав ці князівства в одне зі столицею в Галичі. Далі правив Ярослав Осмомисл, а родоначальником нової династії князів і видатним будівничим Галицько-Волинської держави став Роман Мстиславич, який князював з 1199 по 1205 рік. Йому вдалося об’єднати під своєю владою два уділи – волинський та галицький.
У цей період Галицько-Волинська держава стала могутнім слов’янським форпостом Східної Європи, ласки якого запобігав сам Папа Римський, який, бачачи дедалі зростаючий вплив галицьких князівств, намагався навернути через них слов’ян у католицтво.
Роман вдавався до усіляких політичних і дипломатичних маневрів, щоб сконсолідувати зусилля удільних князів для об’єднання й утворення могутньої держави. Підтриманий міщанами, ремісниками та вірними дружинниками князь Роман перемагає бояр і утверджується на галицькому престолі, оволодіває усією Правобічною Україною.
1. У всех крестовых походов были одни цели
Цель Церкви - расширить влияние церкви на восток.
Цель Крупных феодалов (герцоги, графы, короли) - захват земель, увеличение богатств, также им прощали грехи
Цель Мелких феодалов (бароны, рыцари) - захват земель, прощение грехов.
Последние более охотно шли на войну из-за того, что ОЧЕНЬ хотели расширить свои владения.
Также их всех объединяла еще одна цель - освободить Гроб Господень.
Цель крестьян - улучшение условий жизни, захват земель, прощение грехов.
Цель горожан (купцов) - налаживание торговых путей и связей с востоком.
2. Первый поход - провозглашение Иерусалимского Королевства/Государства
Второй поход - Потеря крестоносцами Эдессы, полная неудача, позже потеря Иерусалимского Королевства.
Третий поход - Цель похода - вернуть Иерусалим. И опять полный провал.
Четвертый поход - Создание Латинской Империи, разрушение Константинополя