1.Использовать физическую и политическую карту Африки.
2. Находится на севере Африки. На севере имеет береговую линию на Средиземном море. На Востоке граничит с Египтом, на западе с Тунисом. Столица Триполи.
3. Рельеф - сплошная пустыня.
4. Климат континентальный. Осадков почти нет. Максимальная температура (в районе Триполи) - +57 градусов Цельсия - самое жаркое место Земли.
5. Крупных рек и озер нет, есть пустыня Сахара.
6. Описано ранее.
7 Страну почти на 100% населяют арабы. Основное занятие - терроризм.
На территории Африки выделяют экваториальный, два субэкватиориальных, два тропических и два субтропическихклиматических пояса. Экваториальный пояс — постоянно жаркий и влажный климатформируется на побережье Гвинейского залива (до 7-8° с.ш.) и охватывает значительную часть бассейна Конго (между 5° с.ш. и 5° ю.ш.).
Африка - найжаркіший материк земної кулі. Вона розташовується переважно в тропічних і екваторіальних широтах, і тому отримує значну суму сонячної радіації (в північній частині сумарна радіація перевищує 836 кДж / см2 на рік, на решті території - в середньому більш 669 кДж / см2).Ця причина і обумовлює переважання в Африці високих позитивних температур. На основній території материка середня річна температура перевищує + 20 ° С. Вліткутемпература повітря в Сахарі піднімається до + 40 ° С і вище, а поверхня каменів нагрівається до + 70 ° С. На півночі Африки відзначена найвища температура повітряна Землі (+ 58,1 ° C, м Тріполі). В Африці немає холодних зим в нашому розумінні. Навіть на північній і південній окраїнах материка, що заходять в субтропічні пояса, середня температура зимових місяців не опускається нижче + 8 ... + 12 ° С. Однак холодний високогірний клімат представлений на вершинах Ефіопського нагір'я і Східно-Африканського плоскогір'я. В екваторіальних широтах, в западиніКонго і на узбережжі Гвінейської затоки немає відмінностей по сезонах - температура повітря протягом всього року тримається близько + 25 ° С.
Кліматичні умови Африкиформуються не тільки під впливом сезонних відмінностей в нагріванні північної і південної частин материка. Розподіл температур і особливо опадів пов'язано зциркуляцією атмосфери . Для більшої частини Африки характерна пасатна циркуляція. У північній частині материка пасати проходять над сушею і несуть сухе тропічне повітря. У Південній Африці пасати приходять з Індійського океану і несуть більш вологе повітря, викликають рясні дощі в горахМадагаскару і на східних схилах Драконових гір.
В субекваторіальних широтах характерна сезонна змінаповітряних мас : влітку відповідного півкулі пасати змінюються екваторіальними мусонами. На крайній півночі і півдні материка, в субтропічних широтах, також відзначається сезонна змінациркуляції атмосфери : взимку кожного півкулі тут панує західний перенос помірних повітряних мас (йдуть дощі), а влітку ці території знаходяться під впливом субтропічних антициклонів з високим тиском (суха сонячна погода ) .
<span>Судоходство, рыболотство) Использование лесных ресурсов) </span>
Методы географических исследований и основные источники географической информации.
Важным методом географического исследования остаются наблюдения. Маршрутные и площадные, периодические и непрерывные, стационарные и дистанционные, они дают важные фактические данные о географических объектах, их развитии, изменениях.
Сравнительный подход позволяет выявить сходства и различия процессов, свойств и состояний географических объектов, составить их классификации, а также прогноз их изменений.
Исторический подход позволяет путем изучения прошлых состояний объекта и сравнения их с современным состоянием объяснить его уникальные черты.
Статистический метод позволяет путем обработки данных наблюдений определять зависимость между компонентами природы, населения и хозяйства, а также давать их сравнительную характеристику.
Картографический метод позволяет изучать закономерности пространственного размещения и развития территориальных комплексов путем составления и использования географических карт.
Аэрокосмические методы — это исследование и картографирование Земли при помощи летательных воздушных или космических аппаратов.
Выделяют фотографические, электронные, геофизические и визуальные аэрокосмические методы. Моделирование позволяет изучать развитие географических объектов, процессов и явлений при помощи их моделей.
Выделяют моделирование графическое, математическое и машинное (при помощи ЭВМ) . Главным источником географической информации были и остаются географические карты, хотя сейчас они часто хранятся в памяти ЭВМ и являются частями геоинформационных систем, получающих информацию со спутников и с многочисленных метеостанций, включающих банки данных, содержащие отчеты о результатах труда многих исследовательских коллективов.
Для школьника важны географические атласы, словари, энциклопедии, справочники, географические описания, содержащиеся в многочисленных книгах и журналах.