Перше коло: душі нехрещених немовлят і доброчесні славні язичники (серед них і Вергілій). Ці грішники не страждають, але вони похмурі, бо їм немає місця в раю. Християнська церква вважає, що язичників будуть судити за законом совісті.
Друге коло: призначене для порушників шлюбної вірності. Серед них Франческа і Паоло. Коханці впали в гріх під впливом чуттєвої пристрасті. Символом пристрасті в "Божественній комедії" виступає потужний вихор, що несе душі закоханих зі страшною силою. Заборонене кохання заслуговує на довічні муки в пеклі. Проте Данте не засуджує мимовільних грішників, а співчуває їм. З погляду церкви вони грішники, та з людського погляду ці коханці заслуговують на співчуття. Так у поемі виникає новий - гуманістичний - погляд на життя і людину. У третьому колі в багнюці, під дощем мучаться душі тих, хто були ненажерами. Четверте коло - для скнар і марнотратників, серед яких багато духовенства. У п'ятому колі застрягли гнівливі й ліниві. На шостому колі починається Нижнє Пекло - пекельне місто Діт, де у вогняних могилах горять єретики, що неправильно траткували Боже вчення і заперечували безсмерття душі. На сьомому колі у киплячому джерелі шпаряться грішні душі тиранів, розбійників, ґвалтівників. Тут, проходячі крізь хащі, Данте зламав гілку - і з неї потекла чорна кров. У восьмому колі страждають спокусники жінок, підлабузники, алхіміки, фальшивники і брехуни. Злодіїв кусають страшні отруйні змії. Від укусу душі розпадаються, а потім знов відроджуються для нових мук. Дев'яте коло - кульмінація поеми. Тут у коолодязі мерзнуть зрадники. Данте вважає зраду найтяжчим гріхом. У самому центрі землі вмерз у кригу Люцифер, який має три обличчя. Із першої пащі стричить Іуда - зрадник Ісуса Христа, з другої - Брут, із третьої - Кассій (Брут і Кассій зрадили Цезаря).
Тема дороги, движения – одна из важнейших в поэме Н.В. Гоголя «Мертвые души». Сам сюжет произведения строится на похождениях главного героя – мошенника Чичикова: он путешествует от помещика к помещику, передвигается по губернскому городу с целью покупки «мертвых душ».
<span> В последней части поэмы дано жизнеописание Чичикова – тоже своеобразное движение во времени, сопровождающееся его внутренним развитием. </span>
<span> «Мертвые души» начинаются и заканчиваются темой дороги. В начале поэмы Чичиков въезжает в губернский город, он полон надежд и планов, а в конце герой бежит из него, боясь окончательного разоблачения. </span>
1 символ конца старой жизни
2 символ красоты Родины и жизни
3 символ прошлого
У него чувство восхищения. Герой рассказывает нам с восхищением о том что видел.
Илиада-это эпическая поэма,к которой приписывают Гомера.Поэма описывает события <u>Троянской войны</u>.В основу поэмы,легли фольклорные сказания о подвигах древних героев.Действие Илиады относится к десятому году осады <u>Трои</u> ахейцами. Илиада охватывает незначительный промежуток времени, эпизод из истории осады Трои.