Http://www.litra.ru/composition/download/coid/00490111214462494834/
http://pishi-stihi.ru/telega-zhizni-pushkin.html
Герои: царь, царица,мачеха, царевна.королевич Елисей, чернавка, семь богатырей.
Сюжет: царица родила дочь, потом умерла, царь женился на другой, царевна росла,цвела мачехе это не нравилось, та заставила чернавку отвести её в лес на съедение волкам. Чернавка над ней сжалилась и отпустила её. Царевна вышла на терем в котором жили богатыри. Мачеха об этом узнала. Когда богатыри уехали на охоту мачеха обернулась старушкой и дала царевне отравленное яблоко. Царевна его съела и умерла. Елисей узнал начал её искать. Он нашел пещеру с хрустальным гробом, там лежала царевна. Он её поцеловал и она ожила. Приехали домой.Мачеха её увидела и умерла от злости. Сыграли свадьбу и жили они долго и счастливо.
КОНЕЦ!
Тема — кохання
Ідея — кохання – благотворна сила Ліричний герой по-справжньому кохає, відчуває внутрішнє пробудження, піднесення, жагу до життя Художні засоби «Сонет 61»
анафора: благословенні;
епітети: сяйливі очі, солодкий біль; метафори: лук Амура, серця рани; звертання; окличні речення Оксюморони: «Але ж муки ці солодкі…»; «Живлюща смерте…»; «Втіхо навісна…»; «Палаю в стужу…»; «В спеку весь дрижу…»
Протиставлення, оксюморони, риторичні запитання, риторичні окличні речення — дуже влучні, виразні художні засоби для відтворення почуттів, допомагають глибше розкрити суперечливість такого багатогранного почуття, як любов. Цей сонет своєрідна молитва душі й серця до коханої жінки. Петрарко сприймав любов, то як найвище благо, то як гріховне почуття. Ці суперечливі погляди на кохання позначилися на вірші. Кохання – це найвища цінність , а водночас і «солодкий біль», «серця рана». Але ліричний герой приймає все це й не відмовляється від кохання. Він по лицарські милується прекрасною Лаурою. Жодної зухвалої думки немає в нього. Це поклоніння коханій. Думки про кохану виливаються у гімн цьому високому почуттю. Він говорить про Лауру з піднесенням, схиляється перед нею. Композиція твору відтворює кохання дорогоцінне, крихке і милозвучне як кришталь. Воно прозоре, але може відтіняти різні барви, як грані кришталю. Це кохання нескінченне, як пісок, що відлічує нескінченність часу. Серце Петрарки обпалене вогнем кохання, покрите ранами благоговенними, тому увінчене трояндами кохання, які як стріли Амура пронизують його серце, але це не завдає йому смертельних ран, а наповнює солодким болем кохання.
Джерело: http://dovidka.biz.ua/petrarka-sonet-61-analiz/ Довідник цікавих фактів та корисних знань © dovidka.biz.ua
Автор,Михалков)
очень хороший стих,сестре нравиться
Родился в Москве. В семье, где отец был любителем
литературы. У отца была большая библиотека. Их дом часто посещали разные люди.
На его становление, как личности, имела большое
влияние бабушка.
В 1811 году он начал учиться в Царскосельском лицее.
Там же он начал писать стихи.
Окончив лицей, Александр в Москву не вернулся. Поехал
он Петербург, где поступил на службу. Там он общался в литературном кругу.
Часто посещал балы и театры. Первым крупным его произведением была поэма «Руслан
и Людмила».
За его слишком вольные стихи, которые распространялись
по городу, он был отправлен в ссылку на юг.
В 1826 году его вызывают в Москву. Свобода, подаренная
Николаем 1 была недолгой.
Но он самовольно уезжает на Кавказ, где были его
друзья.
В 1831 году он женится на Гончаровой.
Самыми известными произведениями являются «Капитанская
дочь», «Евгений Онегин», «Кавказский пленник».
После дуэли с Дантесом, Александр умер в своем доме.
Это случилось 9 февраля 1837 года.
Он был драматургом, поэтом и прозаиком.
<span> </span>