Крузо решил вытряхнуть мешок в месте, где было не слишком жарко, и условия оказались подходящими для растений, и зёрна проросли. То есть он не планировал этим заниматься, просто выбросил мусор, а вышло вот так ;)
Повесть «В дурном обществе» известного писателя Короленко поднимает извечные темы доброты, дружбы и любви. Читая ее, мы сопереживаем героям, сочувствуем их тяжелой, полной лишений и борьбы жизни.
Автор изобразил непростую жизнь городских нищих в России времен царизма. Детей, которые, несмотря на ужасные условия жизни, бесправие и беспросветную бедность, все же не утратили красоты души, он описывает очень нежно и с большой симпатией. Они умеют ценить добро и отвечают взаимностью.
Главный персонаж произведения - сын городского судьи Вася. У окружающих сформировалось плохое мнение о нем, они считают его бродягой. Отец Васи, к сожалению, тоже в это верит. Он перестал обращать на сына внимания из-за того, что замкнулся в себе после смерти жены. Но на самом деле мальчик добрый и отзывчивый, а причина его бродяжничества кроется в непонимании отца.
Он, в отличие от взрослых, проявляет заботу и сострадание к нищим детям, живущим в подземелье. Раньше мальчик не задумывался о тяжелой жизни людей из бедных слоев, но волею судьбы Вася столкнулся с ними. Уже в начале общения мальчика с Валиком и Марусей становится очевидным его умение быть хорошим другом, доброта и милосердие. Валек тоже стал ему хорошим другом. Он успокаивал Васю, рассказывая, что его отец самый лучший в городе и что он, безусловно, любит сына. Эта дружба стала для Васи очень важной, он даже не осуждал новых друзей за воровство, понимая, что у них нет выбора.
Доброта героя проявляется также в истории с куклой. Он принес больной Марусе куклу своей сестры, которую ей подарила мама. К сожалению, это не смогло спасти девочку, но Вася сделал все, что мог. Эта история является хорошим примером милосердия и человеколюбия. Прочитав повесть, можно и в своем сердце неожиданно найти желание быть заботливым и милосердным.
Я считаю, что благонравием является воспитанность, умение вести себя в обществе, в этой повести есть персонажи противоположные благонравию-госпожа Простакова,но есть и герои склонные к ней-Стародум
Земля завжди була мірилом багатства та гідності селян. Якщо селянин мав свою землю, він вважався заможним і працьовитим, якщо ж не мав, був холопом, якого ніхто не поважав й усі знущалися.У повісті «Земля» О. Кобилянської зображена зла влада землі над людьми. В основу сюжету покладено факт із реального життя. Родина Федорчуків усе життя тяжко працювала на землі. Івоніка Федорчук колись не мав землі, але тяжко працюючи в наймитах, нарешті купив власну землю. Він її дуже любить, увесь час подумки розмовляє з нею. Івоніка та його дружина Марія всі сили витратили, працюючи на землі для того, щоб вона перейшла до синів, яких батьки прагнули бачити багатими і щасливими.Старший син Михайло був спокійний, працьовитий, любив землю. З нього мав вийти гарний господар. Але його забрали в рекрути, він залишив наречену Анну.Молодший син Сава був ледачий і байдужий до землі. Він покохав двоюрідну сестру Рахіру, ледачу й підступну. Допомагаючи батькам, Сава поступово зрозумів ціну землі. Рапіра підмовила його вбити брата, аби земля дісталася йому.Коли Михайло повернувся додому на місяць, батьки виказали йому особливу шану, і Сава розлютився. Він убив брата. І хоч суд його виправдав і він одружився з Рахірою, щастя він не мав. Батьківська земля йому не дісталася, тож він пішов у наймити.Коли Івоніка Федорчук дізнався, що Анна чекає дитину від Михайла, він розлютився, бо вважав це зазіханням на його землю. Анна збожеволіла, новонароджені близнюки померли. Але вона здолала все, одужала ,одружилася й народила сина.Тоді вже Івоніка зрозумів, що був рабом землі та зненавидів її. А до Анни поставився як до родички, відписав шматок землі її синові, щоб він ніколи не спокусився вбити когось за неї.При змалюванні села на початку повісті О.Кобилянська показує наближення біди. Увесь пейзаж пройнятий гнітючістю трагедії, назріванням драми. Земля в повісті виступає як жива істота. Вона щедра годувальниця, але й велика сила, що керує вчинками людей.<span>О.Кобилянська дуже правдиво змальовує селянство з його індивідуалізмом. У вуста Івоніки вона вкладає головну ідею твору: не людина володар землі, а навпаки. Саме через слабкість одних людей, їхню жадібність, ледарство, зводиться нанівець любов до землі та багаторічна праця інших. Саме через людські моральні вади трапляються вбивства через майно. Люди забувають, що найголовніше в житті – не багатство, а духовна чистота і працелюбність. </span>
Каждый из нас делает добрые дела,пусть ни часто,но и не большие,но делает.К примеру родителей можно порода врать пятёркой.Вынести мусор тоже считается хорошим.Не кидать мусор где попало.Помогать поделом людям и вообще помогать.Жизнь дана на добрые дела.