1) общая религия ( православное христианство)
2) общий язык (русский)
3) общая культура (общие традиции и др)
<span>16:08Писемність, освіта та наукові знання у Давньому Китаї. Практичне заняття 5<span>Писемність, освіта та наукові знання у Давньому Китаї. Практичне заняття 5<span>1. Які особливості давньокитайської писемності? Якою була освіта китайців?
У Давньому Китаї для письма послуговувалися ієрогліфами. Китайських ієрогліфів налічувалося близько 10 тисяч. їх писали вертикальними стовпчиками згори донизу (стовпчики розміщували справа наліво). Аби вважатися грамотним, китаєць мав вивчити щонайменше 7 тис. ієрогліфів. Запам'ятати написання ієрогліфа, а тим більше відтворити його на матеріалі для письма досить складно, адже кількість рисок в одному ієрогліфі в різних комбінаціях могла сягати 52.
Для письма давні китайці спершу використовували кістки тварин і панцири черепах. Пізніше писали на бамбукових чи дерев'яних дощечках. Згодом китайці почали використовувати для письма шовкові стрічки, а від 1 ст. - папір.
Освіченим у Китаї вважався той, хто опанував «шість мистецтв»: ритуал, музику, умів стріляти з лука, правити колісницею, читати, писати й рахувати.
Здобували освіту китайці в численних приватних школах, у яких «учителі-мудреці» самі набирали собі учнів. Проте існували й державні ніколи. Шкільництво в Китаї отримало поштовх для розвитку після запровадження імператором У Ді конкурсних іспитів. Мета іспиту -відкрити шлях для чиновницької кар'єри найздібнішим, найкомпе-тентнішим випускникам. Оскільки до уваги Прали знання претендентів, охочих навчатися ставало більше, тож китайці почали масово записувалися в приватні конфуціанські школи.
Складіть план розповіді про писемність та освіту в Давньому Китаї, о)юрмулю-ючи пункти плану як питальні речення.
Працюймо самостійно.
</span></span></span>
«Нет налогов без представительства»— лозунг, использовавшийся в качестве главной претензии британских колонистов в Северной Америке к королевской власти и колониальной администрации и широко использовавшийся в ходе Американской революции.
Лозунг возник в 50-х — 60-х годах XVIII века, когда британские колонисты в Америке стали осознавать, что несмотря на свое значительное число и хозяйственную деятельность, облагавшуюся налогами, они не обладают представительством в парламенте и не могут реализовать свои права, гарантированные Биллем о правах, принятым в 1689 году.