<em>Чем стихи отличаются от сказок и рассказов?</em>
<em>Главные отличия:</em>
- Стихотворения относятся к жанру поэзии,а сказки и стихи-к прозе.(Есть исключения стихи в прозе,рассказы в стихах,сказки в стихотворной форме).
- В стихах обязательно наличие рифмы,приёма в поэзии,создание созвучия последних слов в строках стихотворения.В сказках и рассказах рифма отсутствует.
- Стихи могут быть на любую тему,как и рассказы,а тема сказок - добро и зло.
- В сказках всё вымысел,в стихах и рассказах могут быть реальные события,персонажи,места событий.
- В стихотворениях яркая насыщенность средствами выразительности в каждом предложении,в сказках и рассказах-в меньшей степени.
- Сказки-это жанр фольклора,народного творчества,а рассказы и стихи-нет,только авторские произведения.
Слово не воробей - вылетишь, не поймаешь.
Слово толковое стоит целкового.
Слово не стрела, а сердце сквозит.
Словами, как лаком, дела покрывают.
На добром слове кому не спасибо?
И дорого бы дал за слово, да не выкупишь!
<span>Джим Хокінс —
позитивний головний герой роману Роберта Льюїса Стівенсона «Острів
скарбів». Розповідь ведеться від його імені. Саме вчинки головного героя
розкручують сюжет роману Стівенсона.
«Острів скарбів» опис Джима
То був високий, міцний, огрядний чоловік з брунатним обличчям. Над
коміром його заяложеної синьої куртки стирчала просмолена косичка. Руки в
нього були зашкарублі і пошрамовані, з чорними поламаними нігтями, а
рубець на щоці мав неприємний блідо-багровий відтінок.
Джим — підліток, син власників трактиру «Адмірал Бенбоу», який випадково
виявляється втягнутим у небезпечну і захоплюючу історію. Бере активну
участь у всіх подіях: це він подружився з піратом Біллі Бонсом, знайшов і
забрав карту Острова Скарбів з його скрині, а потім передав її доктору
Лівсі і сквайрові Трелоні; він виявив на кораблі змову, знайшов Бена
Ганна на Острові скарбів, застрелив напавшого на нього пірата Ізраеля
Гендсе, відвів корабель піратів на Північну стоянку і став яблуком
розбрату у протистоянні між Джоном Сильвером і залишками його зграї.
Головний герой роману Джим Хокінс гідно виходить з усіх випробувань і
долає усі перешкоди на шляху свого порятунку. Він сміливо, як доросла
людина з досвідом, долає все те, що було йому уготовано. При всьому тому
Джим завжди сам прагнув до пригод. Саме тому він сховався в бочку з-під
яблук, саме тому він почув розмову піратів, саме тому він опинився в
одній із шлюпок, що спускалися на берег, і саме тому він вирішив один
пробиратися на «Еспаньйолу» і рятувати корабель.
Письменник зображує Джима в чомусь звичайним хлопцем, який завжди марив
про пригоди і отримав їх сповна, а в чомусь ми бачимо, що Хокінс –
людина, з якої варто брати приклад. Навіть перед лицем смертельної
небезпеки Джим залишається відданим своїм товаришам, чесною і сміливою
людиною, він завжди тримає своє слово. Крім того, Джим проявляє себе як
благородна і добра людина – він був готовий допомогти навіть своєму, уже
переможеному, ворогові.
Як і в більшості творів Р. Стівенсона в «Острові скарбів» пригоди Джима
Хокінса і його товаришів закінчуються щасливо – вони знаходять
піратський скарб і повертаються додому багатими людьми. А пірати, як і
повинно бути, зазнають кари і їх залишають на самотньому острові.<span>Джерело: </span></span>
Natalie лоллл
это же легко
Автор не скрывает своей симпатии к юной царевне. Ему нравятся и ее внешний облик, и ее душа. Скромная и кроткая, она не кичится своими достоинствами. Когда злая мачеха задумала ее погубить, царевна убеждает Чернавку отпустить ее, ведь она ни в чем не виновата. Царевна добра и доверчива. Она никогда бы не смогла из-за зависти причинить зло невинному человеку. Поэтому она и пошла безропотно и без всяких подозрений в лес со служанкой царицы. Ей не свойственны жестокость и вероломство. Она даже не понимает, как можно безвинно лишить человека жизни. Кротость и доброта царевны внушили любовь даже той, которая должна была погубить ее.
Очутившись в тереме у семи богатырей, царевна много работала: убирала и готовила, топила печку, создавала уют в их доме. За это братья ценили ее и полюбили всей душой. Девушка отказала богатырям в просьбе выйти замуж за одного из них, потому что хотя и полюбила их всех сердечно, но была другому «навечно отдана». И всем богатырям она становится хорошей сестрой.
Поэт убежден, что доброта, спокойный характер и уважительное отношение к окружающим в конце концов всегда вознаграждаются. Как ты относишься к людям, так и они отнесутся к тебе. Если ты делаешь добро, то и тебе ответят тем же.
Настоящая любовь творит чудеса! Богатыри по- братски любили царевну. Они не похоронили ее, а положили в хрустальный гроб. А царевич Елисей, которому она была «навечно отдана», разбил гроб и силою своей любви оживил свою невесту