Обязательно поэта? Знаю, что очень благодарен книгам был писатель Максим Горький, об этом он даже писал в своей автобиографической трилогии "Детство.В людях. Мои университеты"
Муми троль главный герой посмотри по картинкам
Вскоре пришел с работы папа. Он у нас очень молчаливый. Еще с порога он почувствовал : что-то произошло.
Папа не стал даже снимать куртку. Только негромко бросил :" Одевайся. Пойдем." Мы вышли из квартиры. "Запомни ,сын, женщинам всегда нужно дарить цветы, потому что наши женщины такие же слабые,нежные и хрупкие,как эти мимозы".
На рынке продавцы уже расходились. Мы быстро пробежали по рядам. Нет! Мимозы не продавали. Нигде. Папа расстроился. Вдруг у самого выхода увидели небольшой островок желтой радости.
Цветы я нес,чтобы все видели : я хочу поздравить маму. Придя домой, я сказал :"Прости меня,мама! Это тебе от меня и папы с любовью!"
С тех пор я никогда не забываю принести цветы моей жене... Лене Поповой.
<span>сборы в плавание
-кораблекрушение
- Робинзон обнаруживает что он на острове один
- спасение вещей
- строение хижины
- поиск пропитания
- приручение козы
- строение плавсредства
- приручение Пятницы
- ведение календаря
- спасение</span>
Образ Євгенія Онєгіна дуже суперечливий.
Негативні риси його характеру — індивідуалізм,
егоїзм, холодність, практична бездіяльність —
поєднуються в нім з позитивними, такими, як
"душі пряме благородство». У нім ми бачимо і
ознаки прогресивності і обізнаності. Образ
Євгенія Онєгіна типовий для описуваної в
романі епохи, але в той же час він виділяється
з середовища, до якого належить. Передусім
його відрізняє "різкий, охолоджений розум»,
схильність до "уїдливої суперечки» і "жарту з
жовчю навпіл». Він далекий від світського і
провінційного дворянства, яке він перевершує
своїм розумом, але його не можна віднести і
до прогресивної молоді, оскільки у нього
немає ідеалу в житті, до якого можна було б
прагнути.Таким чином, Євгеній Онєгін стає
"зайвою людиною». Належачи до світла, він
зневажає його. Онєгін не знаходить свого
істинного призначення і місця в житті, він
обтяжується своєю самотністю. Говорячи
словами Герцена, "Онєгін… зайва людина в
тому середовищі, де він знаходиться, не
маючи потрібної сили характеру, щоб
вирватися з неї».