Извини, незнаю, но ты открой сайт и посмотри там много афоризм или загляни в учебник
<span>Порядочость всегда ценилась среди общества.Порядочных людей всегда
уважали и считали премером для других.Так что такое порядочность?А
это:честность, неспособность к низким, аморальным, антиобщественным
поступкам. Порядочный человек - честный, соответствующий принятым
правилам поведения.Вот за это любят таких людей.А от куда берется
порядочность?-это тоже расспространённый вопрос.А она берется с
самого раннего детства .Семейное воспитание. Родители, подавая детям
пример честности, искренности в общении, верности своему слову –
приучают детей к порядочности и сами укрепляются в этой
добродетели.Порядочнось в человеке ,ценилась и будет цениться так как
,это-одна из лучших черт характера.</span>
Темою вірша є звернення до дитини, яка повинна плекати й оберігати свічечку букви «Ї» та серпик букви «Є».Поезія присвячена проблемі життєвого покликання людини, її самореалізації, збереження рідної мови. Метафора «крихітна свічечка букви "Ї”» підкреслює складність останнього завдання, адже зберегти рідну мову так само важко, як уберегти вогонь свічки від вітру. Усе залежатиме від людини, її активної життєвої позиції в справі захисту рідної мови, що потрібно починати формувати ще в дитинстві. Саме тому поет звертається до дитини, отже, до майбутніх поколінь, із закликом «захищати» її, «оберігати», а «не покладатися тільки на солов’їв».Питання рідної мови відіграє дуже велику роль у становленні держави, культурною спадщиною якої вона є, та особи, від якої залежить і доля мови, і доля держави. Тому автор, поетизуючи букви українського алфавіту, яких немає в російській абетці, закликає дитину змалку захищати їх, таким чином ненав’язливо виховуючи почуття патріотизму, прагнення до збереження культурної спадщини, святині народу — мови.Поезія написана у формі внутрішнього монологу.Вірш є зразком верлібру.
<span>Ідея твору — виховання шанобливого, бережливого ставлення до рідної мови, тому що доки є мова, доти існує нація.
</span>За жанром поезія — зразок громадянської лірики.
5-г 6-а 7-в ( могу ошибаться)
В своих сказках Салтыков-Щедрин высмеивает излишнюю гордость, лицимерие и эгоизм в главных персонажах. Охваченные величием и лицимерием, два генерала, так бессовестно заганяли мужика в дела, не давая ему совершенно никакого выхода. В повести "Дикий Помещик" Салтыков-Щедрин изображает образ эгоистичного, лживого человека, который мечтал лишь о том, чтобы ему было хорошо.
Персонажи, так отчетливо описаные писателем отлично показывают нам картину современных людей, где автор высмеивает их ужасные качества: эгоизм, гордость, лецимерие.