Якщо говорити про риси характеру людини, то які з них є позитивними рисами, а які негативними напевно задавала собі таку задачу майже кожна людина. А якщо не кожна, то всі ті які хочуть кращого відношення до себе з боку оточуючих, а від поганих людей відійти. Часто кажуть що в кожної людини своя правда. <span>І це справедливо, адже кожен має право на власну думку і називати позитивними рисами ті, які хочеться. Але все ж таки, якщо трошки абстрагуватись, ніби подивитись зверху і поставити питання більш глобально: які позитивні риси повинна мати людина для того щоб жити в злагоді з іншими. Відповідь дуже банальна: </span>щоб від людини була користь для інших, вона нікому не шкодила і не заважала жити<span>, щоденне життя людини та її оточення було приємним і продуктивним. Це і є узагальнена відповідь на запитання. Ну а якщо перейти до конкретики то тут також не треба відкривати Америку, все просто: ставтесь до людей так, як би ви хотіли, щоб ставились до вас. Всім відомі гуманні, позитивні риси характеру людини: </span>доброта, щирість, працелюбність, чесність, уважність, бажання допомогти в складну хвилину, надійність<span> ітд. Але на світі, скоріше за все немає жодної такої людини, яка би мала всі позитивні риси, бо всі люди не ідеальні і це нормально. Дуже часто одні риси характеру закривають інші, оскільки є взаємно протилежними. І тоді людина стає перед вибором і вирішує що для неї важливіше, бо треба вибрати лише одне. Проте жити позитивно і найкраще мріють всі. Для прикладу: всі хочуть бути багатими, хтось має достатньо терпіння для праці і творіння своєї кар’єри, і роками вчаться і працюють, але інші хочуть все і одразу, і не здатні чекати – ідуть на легкі методи заробітку, і в результаті жертвують своєю чесністю заради швидкого збагачення. Хоча обоє хочуть бути і багатими і чесними. Так і формується поступово характер людини, щось позитивне, щось негативне, адже немає ідеальних людей.</span>
Я считаю, что главной мыслью данного стихотворения является сила духа. Нужно помнить о своей родине, о родной земле. И никогда не сдаваться, надеясь на лучшее.
Родился в Нижнем Новгороде, в семье столяра-краснодеревщика. Рано лишился отца, провёл детство в доме деда – владельца красильной мастерской.
Бедствовал, сменил множество профессий. Пытался поступить в Казанский университет. Включился в революционное движение и начал заниматься просветительской деятельностью. В литературу ему помог войти В.Г. Короленко. В 1892 Горький впервые выступил в печати с рассказом «Макар Чудра». С этого момента начал систематически заниматься литературным трудом. Большой резонанс имел сборник «Очерки и рассказы». В романе «Мать» сочувственно показал нарастание революционного движения в России. В пьесе «На дне» поставил вопрос о свободе и назначении человека.
Многие произведения писателя становились литературной сенсацией: автобиографический триптих «Детство», «В людях», «Мои университеты»; пьеса «Егор Булычов и другие», незавершённый роман-эпопея «Жизнь Клима Самгина».
За границей (1921-1931) и после возвращения в Россию Горький оказывал большое влияние на формирование идейно-эстетических принципов советской литературы, в том числе теории социалистического реализма.