В годы предвоенных пятилеток продолжалась работа по ликвидации неграмотности и малограмотности, по повышению культурного уровня советских людей. Был составлен единый план обучения чтению и письму взрослого неграмотного населения.<span>С конца 20-х гг. начинается невиданный рост </span>высшей школы. В связи с курсом на коренную реконструкцию народного хозяйства открываются сотни новых вузов, особенно технических и сельскохозяйственных.<span>В СССР была создана уникальная </span>физическая школа. А.Ф. Иоффе руководил исследованиями по полупроводникам.В 30-х годах были созданы первоклассные самолеты, на которых наши летчики ставили мировые рекорды дальности и высоты полета.
Во второй половине 20-х годов увеличилось число литературных объединений. Действовали группы «Перевал», «Леф» (Левый фронт искусства), Всероссийский союз писателей, Союз крестьянских писателей. Литературный центр конструктивистов (ЛЦК) и др. Они проводили свои съезды, имели печатные органы.
В Москве заработала перваярадиостанция<span>, в конце 30-х появилось </span>телевидение. Одно за другим открывались учебные заведения, курсы, клубы, театральные и художественные студии. Клубы, особенно в сельской местности, стали центрами и политической, и культурной жизни. Здесь читали лекции, показывали фильмы, выступали артисты, работали библиотеки, художественные кружки и курсы ликбеза, выпускались стенгазеты, проводили общие собрания.
В 20-е годы «Перевал», кружок «серапионов» (Вс. Иванов, М. Слонимский, М. Зощенко, В Каверин, Е. Полонская) защищали традиционные представления об искусстве, говорили о самоценности творчества, об общечеловеческой, а не узкоклассовой значимости литературы.<span>Кино </span><span>становится самым массовым и любимым народом видом искусства, тем более что в 30-е гг. газеты, журналы, книги стали выходить очень маленькими тиражами.</span><span>Большое влияние на развитие советского киноискусства оказала </span>документалистика<span>. К максимальной достоверности киноизображений стремился, пожалуй, самый выдающийся в то время режиссер – новатор </span>С.М. Эйзенштейн<span>.</span>
<span>Наверное , это Египет и река Нил, Междуречье и реки Тигр и Евфрат.
</span>
Перемога національно-визвольних революцій
Через деякий час після проголошення Колумбійської федерації Болівар відновив наступ на іспанців (січень 1821 р.). Вигнавши їх до осені з країни, Болівар рушив свої війська на Кіто (нині – Еквадор). До травня 1822 іспанці були витіснені і звідти. Територія Кіто була приєднана до Колумбії.

Перемога латиноамериканського флоту в битві з іспанцями біля берегів Венесуели. Червень 1823 р.
Свій успіх, досягнутий в Чилі, розвивав і Сан-Мартін. У серпні 1821 р. він направив військову експедицію в Перу на куплених у Англії кораблях. Іспанці в паніці відступали, а багато солдатів-латиноамериканців переходили на бік патріотів. Незабаром іспанці майже без боїв були відтіснені в гірські райони Анд. Для їх остаточного розгрому Сан-Мартін на зустрічі з Боліваром (липень 1822 р.) попросив допомогти йому військами. Але Болівар погодився надіслати лише невеликий загін. При всіх своїх заслуги він був дуже честолюбною людиною і не бажав ділити з ким би то не було лаври визволителя.
Мабуть, Болівар висловив цю думку І Сан-Мартіну (про зміст їх бесід, що проходили наодинці, відомо мало). В усякому разі, незабаром після згаданої зустрічі Сан-Мартін відмовився від своїх постів полководця і правителя Перу і поїхав в Європу. Там він і помер у повному забутті через майже 30 років. А з іншим латиноамериканським лідером – Мірандою, за згодою Болівара, обійшлися ще цинічніше. Коли в 1812 р. Міранда був розбитий іспанцями, його заарештували (нібито за «боягузтво і зраду»), а потім... передали іспанцям! Старий Міранда був відвезений до Іспанії, де незабаром помер у в'язниці.
Иероглифы - это схематические изображения предметов, а клинопись <span>те же иероглифы, только адаптированные под палочку, они появились раньше
</span>