Ответ:
Випаткова
Объяснение:
Жужжсоал3щуорвоулыщлуоутруолу
Классицизм - это и направление и стиль, получивший свое название потому, что его представители следовали в своем творчестве и считали за образец искусство Древней Греции и Рима. Нужно было им подражать.
Направление родилось во ФРанции и отражено в " Поэтическом искусстве" ( Буало ). Сочинение должно появляться на свет рассудочным путем, следовать правилам трех единств и определенным жанрам были предписаны определенные правила построения.
Русский классицизм опирался на русскую почву, был связан с жизнью, отражал идеи своего времени. Главное направление - сатирическое Русские "классицисты" обращались к истории страны, поднимали в своих произведениях важные для страны проблемы, оценивая их с патриотических позиций.
В Мцыри автор видел борца за свободу : (цитата) Мцыри чувствует свою зависимость не только от того , что , рожденный в естесственной среде, он воспитывался в неволе монастыря, которая оставила неизгладимый <<след>> в его душе и повлияла на его судьбу, помешав обрести волю, но и зависимость своей участи от высших сил.
Если окунуться в биографию автора то некоторые отрывки из произведения очень похожи на отрывки из его жизни.
Лермонтов восхищается Мцыри , не жалеет его, преподносит ему испытания (пример:бой с барсом).
Старий Берман був художником. Йому вже перевалило за шістдесят, і борода у нього, як у скульптури Мікеланджело «Мойсей «кільцями спускалася з його голови сатира на тіло карлика. В мистецтві Берман був невдахою. Сорок років тримав він у руках пензель, але й на крок не наблизився до своєї Музи, щоб хоч торкнутися краю її мантії. Він весь час збирався створити шедевр, але навіть не почав над ним роботи. Уже кілька років, як він не малював нічого,крім якоїсь мазанини – вивісок та реклам. На шматок хліба він заробляв, позуючи тим молодим художникам з колонії, які не могли платити натурникові – професіоналу. Він занадто багато пив і ще не облишав балачок про свій майбутній шедевр. Що до всього іншого, то це був буркітливий дідок, який нещадно знущався з усякої делікатності, в кому б вона не виявлялася, і дивився на себе як на сторожового пса, спеціально поставленого захищати двох молодих художниць у студії нагорі…
…Сью застала Бермана,від якого тхнуло ялівцівкою…В кутку стояв мольберт з підрамником, на якому було натягнуте чисте полотно, що вже двадцять п‘ять років чекало перших штрихів шедевра…
…Старий Берман з червоними очима, які помітно сльозилися, галасливо виявив свою зневагу…Вони зупинилися біля вікна й з острахом подивилися на плющ…Потім мовчки перезирнулись…
…Берман у старій синій сорочці, зображаючи відлюдька – золотошукача, всівся на перекинутому догори дном чайнику, що правив за скелю…