Бытовые сказки отличаются от волшебных. В их основе лежат события каждодневной жизни. Здесь нет чудес и фантастических образов, действуют реальные герои: муж, жена, солдат, купец, барин, поп и др. Это сказки о женитьбе героев и выходе героинь замуж, исправлении строптивых жен, неумелых, ленивых хозяйках, господах и слугах, об одураченном барине, богатом хозяине, барыне, обманутой хитрым хозяином, ловких ворах, хитром и смекалистом солдате и др. Это сказки на семейно-бытовые темы. В них выражается обличительная направленность; осуждается корысть духовенства, не следующего священным заповедям, жадность и завистливость его представителей; жестокость, невежество, грубость бар-крепостников.
С симпатией в этих сказках изображен бывалый солдат, который умеет мастерить и рассказывать сказки, суп варит из топора, может перехитрить кого надо. Он способен обмануть черта, барина, глупую старуху. Служилый умело достигает своей цели, несмотря на нелепость ситуаций. И в этом обнаруживается ирония.
портрет писателя, сюжетные линии сказки, пункты плана сказки; чайник,
вырезанный из бархатной бумаги(по частям),фломастеры, бархатная бумага, нитки, презентация.
На столах у детей: хрестоматия по литературному чтению (4 класс) В. Ю. Свиридовой, толковые
словари, карточки для групповой работы учащихся, кружочки для рефлексии.
Я люблю свою Батьківщину тому,що я тут народилась ,виросла і живу.Мої батьки,сестри,брати є українцями.Розмовляю рідною мовою, знаю традиції свого народу.Знаю кожен куточок в якому я побувала або народилась.І все таке знайоме ,рідне . Знаю ,що на моїй Батьківщині найродючіші землі ,найбагатші ліси,найпрекрасніші місця на Землі .Але не важливо маленька вона чи велика.Головне те ,що вона твоя і щоб не сталось, ти можеш повернутися до неї і знати ,що тебе там завжди чекають .Не важливо хто чекає ,важливо ,що чекають.
Дорогие Кай и Герда, будьте всегда дружными и никогда, никогда не ругайтесь! Потерять друга может каждый, а вернуть его-далеко не все. Остаться без друзей-очень плохо, тебе будет очень скучно и горестно. Поддерживайте и помогайте друг-другу в любых ситуациях. Не слушайте, что говорят вам про человека который вам дорог, не врите и будьте честными. И больше никогда не теряйтесь!
Ответ:
Герої твору “Альпійська балада”: Іван Терешка – білоруський солдат, італійка Джулія Новеллі; командо-фюрер Зандлер, божевільний гефтлінг – ув’язнений, австрієць-лісник. “Альпійська балада” образ Джулії Джулія Новеллі – італійка; скориставшись вибухом, як і Іван, вона втікає з табору. Письменник з любов’ю змальовує Джулію, підкреслюючи її красу, тендітність, витонченість: у неї чорні виразні очі, густе волосся, гнучка і струнка фігура, дзвінкий сміх. Завдяки образу Джулії Новеллі автор спонукає свого героя пройти перевірку коханням. “Альпійська балада” образ Івана В центрі розповіді – звичайний рядовий боєць Іван Терешка. Він родом з Білорусії, це фізично міцний 25-річний хлопець; знайома з дитинства селянська праця загартувала його, зробила сильним і витривалим. В полку він нічим не виділявся серед інших піхотинців, за колишні бої отримав три подяки від командування та дві медалі «За відвагу» і думав, що на більше не здатний. Волею випадку Іван опинився в полоні у німців. Епізод полонення постійно переслідує його в нічних кошмарах (адже тоді, за законом військового часу, здатися в полон автоматично означало стати на бік ворога, тобто зрадити Батьківщині. Не можна допустити, щоб тебе взяли живим в полон. Недарма письменник загострює увагу на цій проблемі. “Нельзя срывать злость на пленных, – з гіркотою думає Іван, – плен – не проступок их, а несчастье, они не сдались в плен – их взяли, а некоторых даже сдали, предали – было и такое”. Івана Терешко, який і в таборі не дозволив себе затоптати, роздавити в нім людину, а після того, як ковтнув повітря свободи і любові, що став ще сильніше, твердіше духом, — він готовий до смертельної сутички з фашистами. Доля підготувала цій людині щось страшніше за смерть: «вибір» Івана, можливо, найнестерпніший для людини, найстрашніший з усіх, які є в повістях Бикова.